in HOFMANN KAROLY. 73 



E munkát a «Verhancll. d. geol. E. Ansto 1879. évfolyamában (353. 

 és 354. 1.) K. V. J. ismerteti röviden. Hofmamn maga e munkája íobb 

 eredményeit és következtetéseit egy 1877 jan. 24-én G. vom Eath-Iioz inté- 

 zett levélben is közölte, mely közlemény a flZeitschrift d. deutschen geolog. 

 Gesellschafto 20. kötetében (1877, 185—103. 1.) jelent meg. 



HoFMANN ugy találta, hogy a bakonyi kisebb bazalttömegek vagy a 

 nagyobb bazaltkúpok /t'/só' részeit titántartalmú magnetit (iserin), a nagyobb 

 hegyek alsó részeit ellenben ilmenit jellemzi, miért is e bazaltokat alap- és 

 tdöhazahohra osztja, míg a középső részekből való kőzetminták mindaket 

 nevezett ásványt tartalmazzák. E viszonyt az anyagoknál különböző nyo- 

 más mellett beálló különböző oldhatóságra vezeti vissza. 



E megfigyelést RosENBUscH «Mikroskopische Physiographie« stb. czímti 

 könyvében (II. köt. 715. 1.) is kiemeli, valamint e könyve I. kötetében (1x85, 

 331. 1.) szószerint ezt mondja: «Der Titaneisenglimmer ist — wie K. Hof- 

 :\iANN zucrst hervorhob — mit einer nelkenbrauneu Farbe durchsichtig 

 und ziemlich stark doppelbrechend, bei höchstena halbmetallischem Glanze»>. 



1873-, 1874- és 1875-ki földtani felvételeiről a bécsi «Verhandl. d. k. k. 

 geol. R. Anst. 1876. évfolyamának 22 — 24. lapján találunk dr. HoFMANN-tól 

 érdekes rövid, ugyané «Verhandl.)) 1877. évfolyamában (14 — 23. 1 ) pedig 

 187G-ki felvételéről hosszabb közleményt. Ez utóbbi felvételről a «Földt. 

 Közlönye VI. évfolyamában (1876, 302— 312. 1.) — Hofmann havi jelen- 

 tései alapján — Matyasovszky J. is referál. 



E felvételek eredményeiről különösen felemlítendőuek tartom, miként 

 Hofmann a pécsi szigethegység E-i részében a liasz-serián kivül az alsó, 

 középső és felső doggert mutathatta ki, hogy fölötte érdekes középneocom- 

 retegeket fedezett fel, melyek egyúttal az ott fellépő augitporphyrok és 

 dioritos közetek geológiai korát élesen megszabják, hogy továbbá kimutatta, 

 miszerint a villányi hegységben a liasz teljesen hiányzik, e hegység főzöme 

 ellenben a triaszkorú alsó és felső kagylómészből áll, és végre ki kell emel- 

 nem, mikép a vasmegyei kristályos palák complexusában két csoportot 

 különböztetett meg, valamint ő volt az első, kinek sikerült, e kristályos 

 palák fiatalabb csoportjára közvetlenül rátelepedő rétegekben crinoida- és 

 korai-maradványokat felfedezni, melyek — Toula (Verh. d. geol. B. Anst. 

 1878, .47. 1.) meghatározása szerint — az azokat tartalmazta közetek devon 

 (közép-devon) korát bizonyítják. 



Dr. HoFMANN-nak 1877-ben végzett földtani felvételéről a "Földt. 

 Közlöny-) VII. évfolyamában (1877, 389 — 394.1.) — szintén a havi jelen- 

 tések alajjján összeállítva — találunk közleményt s úgyszintén a «Verhandl. 

 d. geol. K. Anst." 1878. évfolyamában (Ki— 18. ].). 



1878-ban Hofaíann az ország K-i részében új munkaterületnek, 

 t. i. Szilágymegyének földtani megvizsgálását kezdette meg, miről a "Földt. 

 Közlönyo IX. évfolyamában (1879, 167—212. 1.) « Jelentés az 1878 nyarán 



(61) 



