90 IRODALOM. 



ból állanak, melyeket néhol a magashegyi kodru-kavics borít. A lapos részeket 

 diluviális kavics és nyirok takarja. 



3. Dv. Szontacth Tam.\s: Geológiai tamilmámjoh Nagy-Károly, Er-Endréd, 

 Margitta és Szalárd könnjékén. 



E vidék geológiai alkotásában csillámpalák, poutusi üledékek, diluvium és 

 alluvium szerepelnek. A csillámpala a felvételi területnek csupán a dk-i szélén 

 jelenik meg. A pontusi üledékek homokkő, homokos agyag és agyag lerakodásai 

 főleg a terület déli részén a magasabb hegység szegélyén fordulnak elő. A terület 

 alacsony fensíkjait és az elöhegység terraszait, melyek együttvéve a területnek 

 nagy részét foglalják el, diluviális homok, agyag, homokos agyag, olykor lőszszerü 

 homokos agyag és néha babérczes agyag borítja. Ü-alluvium egyes szigetszeríí 

 foltokban Gencs és Er-Szalacs, továbbá az Ecsedi-Nagy-Láp és Gencs közt fordul 

 elő. Az Ecsedi-Láp és vízkörnyékének déli része új-alluviumnak vehető. 



4. Dr. PosEwiTz Tivadar : Fekete Tisza területe. 



A bejárt területen, mely a Kárpátok zónájába esik, Pose^^■itz úr palíento- 

 logiai adatok hiányában, csupáij petrographiai alapon, a következő rétegcsopor- 

 tokat vélte megkülönböztetni : Kőrösmezei rétegek, menilitpalák, felső hieroglifa 

 rétegek, alpesi homokkövek, juramészkő és melaphyr, diluvium és alluvium. 



1. Kőrösmezei rétegek körülbelül 200 méternyire kiemelkedő dombos vidé- 

 ket képeznek, melyet gyakori csuszamlások és rétegeknek szokatlan gyűrődései 

 jellemeznek. Bennök kőolaj fordul elő. Együttvéve 14 km hosszú és S km széles 

 medenczét képeznek, melyen a Fekete-Tisza foly keresztül. 2. A menilitpalák 

 a kőrösmezei rétegek alacsony hegygerinczei és a magas hegyeket alkotó durva- 

 homokkő közt dombos vidéket képeznek és általában a hegység zöméhez simul- 

 nak. Közöttük Posewitz úr a) nienilitpala és b) /első hierogUja ('. ) rétegeket 

 különböztet meg.' A meuilitrétegek menüit- és halpikkelyes palákból állanak. 

 E rétegek feküjét homokkő képezi, mely olykor egyes rétegek alakjában közöttük 

 is előfordul. A felső hieroglifa rétegek quarzitós jellegűek : zöldes és vöröses agyag 

 rétegek vékony szarukőszerű rétegesekkel váltakoznak ; másutt ezek az üledékek 

 szürkés fehér csillámos homokkövek, quarzitek, világos szürke márgák. lemezes 

 homokkövek és glaukonitos homokkövek stb. rétegek váltakozásából állanak. 

 3. Alpesi(?) homokkővek rendesen a hegység legmagasabb gerinczeit, 1 5( )( )— 2( )( to m 

 magas hegylánczokat képezvén, rajtok a vidék tarjánai, a hegyi legelők terülnek. 

 Ezeket, a finomszem ű, fehéres, barnás, szürkés fehér felületű, tömeges és vastag- 

 pados homokköveket dr. Posewitz úr uj, az ('alpesii> jelzővel illeti, hihetőleg kifeje- 

 zéséül annak, hogy az alpesi jellegű vidék felett uralkodnak. A kárpáti homokkövek 

 e rétegcsoportjára már Paul és Tietze «jámnai», dr. Herbich F. pedig ((magurai') 

 jelzőt alkalmazott és minthogy az a/^Jc-s'/ jelző mindenekelőtt az Alpeseket, Alpokat 

 juttatja eszünkbe, a melyekhez homokkövünknek pedig édes kevés köze van, 

 véleményem szerint czélszerűbb lenne, ha Posewitz úr vagj' megtartaná a ((magu- 

 rai') elnevezést, vagy pedig oly általános jelzőt keresne reájok, mely elterjedésük 

 vidékének vagy területének jellemző kifejezője lenne. A Kárpátok kiváló magas 

 hegyeit és hegyvonulatait, habár átvitt értelemben is, (dpesektiek nevezni fölös- 



(78) 



