IRODALOM. 95 



Az új fíijok teljesen le vanuiik írva s ú táblán lerajzolva, a többiek megjegy- 

 zésekkel és irodalmi jegyzetekkel kisérve. 



Egy összeállításban a felsorolt fajoknak családok szei'inti számbeli elosz- 

 tását tünteti föl, melyből látható, hogy e foraminifera faunának jellemét a lage- 

 nidák (i-i", ü), rotalidesik (:i.5" o) éstextularideák (:2!)"u) adják meg s hogy a globige- 

 rinidák (5° ü), a nummulinidák (o7ü) s a lituolideák és chilostotnellidák (;2 — '■2'^to) 

 csak alárendelt szerepet jjítszanak. 



A kimiitatott \űS alak közül 11 új faj, 11 alak pedig fajilag meg nem volt 

 határozható. 



Az új fajok a következők : CasHÍdulina inexculta n. sp., C ilostomeUd eximia 

 Frzn., Xodosaria callidula n. sp., A", commemorahile n. sp., X. ayregia n. sp., 

 N.facile N. SP., Pleiona princeps Frzn., Cristellaria spoliata n. sp., Sagrina cUi- 

 ráta x. sp., T'rnncatnUna obtenehrata n. sp., liotalia obstrusa n. sp. 



Ezen újaknak leírt fajok között a Pleiona princeps Frzn. egyszersmind egy 

 új genus képviselője. 



Összehasonlítva e faunát a budavidéki Clavulina Szabói rétegeknek úgy alsó 

 mint felső osztályzatából eddig ismert foraminifera faunájával, kitíínik, hogy az 

 utóbb említett o.sztályzatból, a kis-czelli tályagból a leírt faunában 38 faj van, 

 ellenben az alsóból csak 2;"). 



Szoros viszonyban van továbbá e fauna a németországi septaria agyag fau- 

 nájával is, minthogy 49 közös faj van mindakettőben, melyek közül lŐ az elsassi 

 tertiár rétegekben is honos. 



Az Euganeák Clavulina Szabói mészmárga rétegeiből Hantken által leírt 

 faunából 16 faj közös s végül 38-ra rúg azon fajok száma, melyek részint a fiata- 

 labb harmadkori rétegekben is előfordulnak, részint a mostani tengerekben 

 is élnek. 



Az összehasonlításoknál a közös fajok külön-külön mind fel vannak sorolva. 



Kocsis János. 



(5.) Weinschenk E. : A magurai (Arvamcgije) meteor caskö néhány alkat- 

 része. (Alin. des k. k. Naturhist. Hofmiis. Wien. 1889. IV. No 2. p. 93.) 



A magurai meteorvaskö kétféleségü ; az egyik viszonylag nagy prizmatikus 

 kristályokban bővelkedik, melyeket eddig mindig schreibersit-nek neveztek ; a miisik 

 csak gyéren s csekély méretű zárványokat tartalmaz. 



Szerző ezen vasat azért vizsgálta, hogy az ezen meteorkőböl kiválasztott 

 schreibersit elemzések egyikének pontosságát megállapítsa s hogy a Cohen meg- 

 kezdte búvárkodást a schreibersit chemiai összetételét illetőleg folytassa. 



E czélból G9,55 g-nyi meteorvasat igen híg sósavban föloldott, a ll°ü-nyi 

 maradékban következők voltak : 



1. Kendkívül rideg ónfehér színű, sárgásba játszó kristályok. 2. Igen vékony 

 ezüst-fehér s nagyon szívós lemezek. 3. Legkülönbözőbb ágas-bogas, fekete színű 

 darabok. 4. Apró, átlátszó, részint sárgabarna, zöldes vagy kékes színű szemcsék. 



Ezeken kívül volt még rozsdás, mágneses darabokból és szénből álló mara- 

 dók; a kén nyomaiból itélve, csak igen csekély mennyiségű vassulfid lehetett jelen. 



(88) 



