SZABÓ ÉS A MAGVAK GEOLÓGIA. 141 



Több ízben fáradozott a budapesti vízvezeték ügyében is. 1875-ben 

 mint elnököt látjuk működni a talajvizsgáló bizottság élen, a Duna mindkét 

 partján természetes vízszűrő rétegeket keresvén, mely munkálatok tudva- 

 levőleg a vízvezeték további kiépítéséhez szolgáltatták az alapot. 1886-ban 

 pedig, midőn a fővárosi végleges vízmű tárgyában összehívott bizottságban 

 a nézetek a természetes és mesterséges szűrök alkalmazására nézve meg- 

 oszlottak, akkor ö volt egyike azoknak, a kik határozottan a természetes 

 szűrök, s a mennyire csak lehet, a Budapesttől E-ra található talaj- és forrás- 

 víz igénybevétele mellett foglaltak állást. Hosszú tanácskozásoknak végre az 

 lett az eredménye, hogy Dunakeszi és Újpest között Káposztásmegy er terü- 

 letén három hatalmas próbakutat létesítettek, a melyek mindegyike szi- 

 vattyúzás mellett naponta 12 — iáOOOÜ m"^ kristálytiszta üdítő, 10 — 11*^ C 

 fokú vizet szolgáltat. E víz részben forrásvíz, részben pedig természe- 

 tes kavicsrétegeu beszűrődő dunavíz, tiz ilyen kút szolgáltatná a főváros 

 közönségének a szükséges ivóvizet. 



Ha tehát, mint remélhető, a közel jövőben ezen pompás italt élvezni 

 fogjuk, mely bármely hegyi forrással is bátran kiállja a versenyt, akkor ne 

 felejtsük el, hogy ezen nagyfontosságú gyakorlati kérdés megoldásában 

 mélyen tisztelt Elnökünknek is tetemes osztályrésze van. 



Kitetszik tehát ezekből, hogy Szabó nem csak a theoria embere, de 

 hogy ő geológiai tapasztalatait polgártársai javára a gyakorlatba is át szokta 



ültetni. 



* * * 



Lássuk most ezek után tevékenységét az ország egyéb részein, 



1852-ben társulatunk hálából kegyes pártfogója, boldogult hg. Eszter- 

 HÁZY Pál iránt, elhatározta, hogy ipolypásztói és véghlesi uradalmait geo- 

 lógiai szempontból, különös tekintetben a technikailag értékesíthető anya- 

 gokra, megvizsgáltatja. A kivitel többed magával Szabó JözsEF-re volt bízva, 

 ki egyszersmind e sikerült kirándulás alkalmával szerzett tapasztalato- 

 kat a társulati kiadványok számára le is írta. 



Ezután mindig sűrűbben találkozunk Szabó nevével. A « Munkálatok «- 

 ban leírja kirándulását a Fertő tóra, ismerteti továbbá Bán-Battina és 

 Szegszárd környékének geológiai viszonyait, majd azután foglalkozik Ajnácskö 

 geológiai viszonyaival, különösen pedig ismerteti az ajnácsköi Pogányvár- 

 hegyet mint bazaltkrátert. Foglalkozik továbbá az Alföld alluviumjával, 

 Beregh szász vulkáni képleteivel, Algyest (Arad m.) földtani viszonyaival, 

 valamint leírja több czikkben Tokaj-Hegyalja geológiai viszonyait, a mely 

 utóbbi hegységre vonatkozólag ismereteit még külön a Hegyaljai album 

 szép kiadásában is megörökítette. 



Közben 1850-ben a bécsi földtani intézethez csatlakozott mint önkén- 

 tes geológus s mint ilyen készítette el Nógrádmegye alsó részének átnézetes 

 geológiai térkéjjét. Később megint kiilönvált ugyan a bécsi földtani intó- 



