1 .")( ) lÍMKEY I?KLA ! 



Érdekes fokozatok nyilvánulnak ezen sorozatban. 



Az eruptiüi cyklus első tagja Lovdaavhan leggaztlagal)b ; a savasság 

 foka a következő tagokban állandóan fogy és a végső tagban, a bazaltban a 

 legcsekélyebb. Az átlagos />(/.sít/// az ortboklas- és a trachyttól a bazaltig 

 (2,5 — 3) növekszik. Az első eruptio] kőzeteit a l.aJium fellépése jellemzi, a 

 második fokozatban a luilv'uiiu uralkodik, a barmadikban nátrium mellett 

 calc'nnn, a negyedikben pedig a f()ld})át<)k uralkodó szerepe háttérbe szorul- 

 ván, iiKKiiit'shini és fcrriini uralkodnak. 



A kíizetek typusát azonban nem a tiszta chemiai vegyiilés, de még 

 nem is a földpátfajok egymagukban adják, hanem az dscdiuilársulds l)izo- 

 nyos állandóságában kell azt keresni. Ezen szempontból kiindulva azt 

 találta a szerző, hogy a hiofií állandó fellépése az ásványassociatióban a 

 trachytkitörés első felét jellemzi, vagyis hogy ezen ásvány csakis azon 

 trachytokban lép fel, melyek orthoklast vagy natriumplagioklasokat tartal- 

 maznak ; a bázisosabb földpátú trachytokat a pip'o.rcn fellépése jellenjzi 

 (főkép hypersthen) ; a Igazaitokat pedig az ol'irin. Szabad kovasav <iu<ii'z 

 alakjában csak a savasabb typusokbau mutatkozik, de azokban sem oly 

 állandóan, hogy a korral kapcsolatos osztályozásnak alapul szolgálhatna. 



Az (thipiiiijidu jelentősége szintén bizonyos fokozódást mutat, a meny- 

 nyiben a cyklus legrégibb kőzeteitől a legfiatalabbig mindinkább előtérbe 

 lép. Megjegyzendő, hogy a szerző vizsgálatai szerint az alapanyag rendesen 

 kissé könnyebben olvad, mint az illető kőzet ásványkristályai, a mi a vulka- 

 nizmus fizikájára nézve fontos megfigyelés. 



Mindezen chemiai és petrografiai különbségekkel együtt a közetek 

 külső megjelenése, hahihisa, melyre a régi petrograíia oly nagy súlyt fekte- 

 tett, némileg szintén változik. A trachijtisynus, vagyis a kőzet bizonyos 

 érdessége, tarkasága, világos szine főkép a normál kiképződésü biotit- 

 ortoklas-trachytokat jellemzi, de sok esetben a plagioklasos fajokra (andesin- 

 lahradorit trachytokra) is kiterjed, a minek folytán régebben sok kőzet 

 tévesen vonatott l)e az orthoklas-trachytok körébe. Az ninlesilisnnis ellenben 

 (egyenletesebb apróbbszemü keverék, csekélyebb érdesség, sötétebb szín) 

 általánosabban a plagioklasos trachytokat, de legfőképeu a pyroxeneseket jel- 

 lemzi, a miért is, lia az andesit nevet megtartjuk, azt leginkább csak a 

 pyroxenandesiteki-e vonatkoztatjuk. Az utóbbiak némelyike a bazalthabitust 

 annyira megkiizelíti, hogy sok magyarországi pyroxenaudesit régebben 

 l)aza,lt számba ment. 



De vannak a küls(") megjelenésnek még egyéb változatai, melyek Szabó 

 vizsgálatai szerint nem a kőzet eredeti képződéséből, hanem utólagos átvál- 

 tozásál)ól folynak. Ilyenek főkép a zöldkőiieyn.üség és a rlnioíillioxstui. 

 Nagy érdeme van a szerzőnek abban, hogy a zöjdkömódosulat lényegét meg- 

 dönthetlenül kimutatta és a zöldköveket az eredeti ásványassociatio alapján 

 normál typusokra vezette vissza. 



(1U:>) 



