io^ INKEY bÉlA : SZABÓ MUNKÁJA SELMECZRÖl. 



földfizikai felfogás keretébe, mely szerint a vulkanizmus mélységi szülő- 

 helyében a csekélyebb tömöttségű anyag a felső régiókat elfoglalván először 

 kerül eruptióra, a tömöttebbek pedig, ugyanegy cykliison belül, fokozatosan 

 később jutnak a felszínre. Minden későbbi kitörés módosítólag hathat az 

 útjában talált régibb képződményre, vagy feltolja a tömeget, vagy szét- 

 repeszti és törmelékké zúzza, vagy izzításig hevíti és belső modificatiókat 

 idéz elő benne (rhyolithismus, typuskeveredés) vagy gázkiömlései és vulkáni 

 utóhatásai által idézi elő az átalakulást (zöldkőképződés). 



Mindezek oly következtetések, melyek habár részint hypotbesiseknek 

 mondhatók, mégis elismert fizikai törvényekre és a természetben megfigyel- 

 hető tényekre támaszkodnak. 



De a ki a gondolatok fonalát már eddig fűzte, tovább is halad és — 

 a mint a szerző mondja — <iaz elméleti okoskodást tovább eresztve, fokoza- 

 tosan magasabb és csak sejtelmesen megoldható kordésekkel találkozik". 

 Honnan származik a vulkáni eruptiók anyaga? Milyen alakú és mélységű 

 ezen anyag földalatti medeuczéje ? Miképen működnek a chemiai rokon- 

 ságok a föld mélyében ? Miképen keletkezik az ásványoknak ama sokféle és 

 egyenként mégis állandó keveréke, melyet a vulkáni kőzetekben látunk. Mi 

 hozza azt a felszínre ? Mi okozza általában a földkéreg ingadozásait ? 



Ezek és hasonló kérdések foglalkoztatták mindig a föld képződésének 

 titkaiba merülő elméket. Tudjuk, hogy a végleges felelet megtalálása nem 

 áll az ember hatalmában, hogy sem a direct kutatás, sem a kísérlet nem 

 fognak minket soha tovább vinni a «sejtelmes megoldásnál"). Mégsem sza- 

 badulhat senki e kérdések varázsától és a szerző sem foszt meg minket az ő 

 geológiai credojának vázlatos kifejtésétől. Nézetei bár nagyrészt ismeretes 

 elméletekhez és hypothesisekhez csatlakoznak, sok tekintetben önálló és 

 eredeti felfogásról tanúskodnak. Elég legyen itt annyit említenem, hogy Szabó 

 a föld mélyében szüntelen működő chemiai bomlásokra és újjászületésekre, 

 a kénsav és kovasav antagonismusára, a víz mélységbeli működésére fekteti 

 a fősúlyt, hogy a vulkáni anyagot az említett folyamatok útján a közön- 

 séges sedimentek anyagából származtatja és az ásványanyagok intratelluros 

 keringését követve, a földkéreg hullámzásait is nagyobbrészt chemiai folya- 

 matoknak tulajdonítja. 



Ha a mondottakkal nem sikerült Selraecz geológiájának jelentőségét 

 a kellő világításba helyeznem, annyit mégis megérthettünk, hogy e mű az 

 igazán gyümölcsöző természetbúvárlat bélyegét viseli, mert egy speciális 

 eset lelkiismeretes tanulmányozásából kiindulva, általános igazságok magas- 

 latára emelkedik és a széles körre érvényes törvényeket a külön eset példá- 

 jával támogatja és bebizonyítja. 



Örülnünk kell, hogy annyi jeles külföldi tudós után, kik Selmecz 

 vidékével és a magyar trachytokkal foglalkoztak, egy nidiiiiar ludó^ oldotta 

 meg oly fényesen a kérdés ciomóját és fejezte be hazánk leghíresebb báuya- 



