158 Dí PETflő gyula: 



Díszítése concentrikus és sugárirányú vonalakból áll : a concentrikus 

 vonalak az egész héjat elborítják, a búb táján sűrűbbek és élesebbek, az alsó 

 peremek fele kissé elraosódottak; a sugár irányú vonalak a bab tövéből 

 indulnak ki s csupán a mellső és hátsó peremen láthatók, a teknő közép- 

 tájára nem szolgálnak be; a mellső peremen 8 — 10 élesebb barázda indul 

 ki a búb tövéből s csekély haj lássál fut lefelé, de az alsó perem szélét nem 

 éri el ; ezeken túl még több finom barázda mutatkozik, de a közép táj felé 

 lassanként elfinomodva egészen elenyészik ; a hátsó peremen és illetőleg a 

 gerinez hátán szintén 8—10, de a mellsőknél jóval élesebb barázda lá'ható, 

 úgy hogy közöttük finom bordácskák képződnek; mellfelé a barázdák hirte- 

 len megszűnnek, hátrafi'le azonban megtágulva folytatódnak, úgy hogy a 

 hátudvart Iá — 15, a hub tövebői kiinduló és befelé kanyarodó finom, 

 kiemelkedő vonal díszíti. Az udvart különben egy erösebb kiemelkedés két 

 részre osztja s ez esetben az osztott részletek kissé homorúak. Ez az udvar- 

 osztó-vonal néha elmosódott. 



Záros pereme ívbehajló, s mellső részén finoman lekerekített, a hátsón 

 tompaszögű, de a legcsúcsa ennek is le van kerekítve. Zárólemeze középütt 

 vízszintes, mellfelül és hátfelül ívszerűen lehajló ; középütt a fogak kicsi- 

 nyek, sűrűn állaioak s részint függélyesek illetőleg horogszerűek (a mellsők), 

 részint rézsút hátrabajlók (a hátsók), ezeknek a száma 18 — 20; mellfelül 

 és hátfelül a kicsinyekhez még 6 illetőleg 7 nagyobb mind lejebb és 

 lejebb bajló rézsútos s a záros peremmel csaknem vagy egészen is párhuza- 

 mos fog csatlakozik. A szélső fogakon világosan ki lehet venni, hogy a 

 közökbe tekintő oldalukon finom haránt rovátkosak. 



Némelyik példány vápa-részén sugárirányú és rostszerű, kiemelkedő 

 finom vonalak láthatók. Izombenyomatai közül a mellső kisebb, a hátsó 

 jóval nagyobb, s a hátsó záróizom, részben legalább, egy-egy kiálló vékony 

 lemezre tapad, mely éjjen ott nyúlik be, ahol a hátudvar megvastagodott 

 részén az udvarosztó emelkedés látszik. — A peremek tökéletesen ép- és 

 éles Hzélűek; a legmellső és leghátsó részen igen vékonyak. 



Néhány igen kicsiny, alig 10 — 13 mm hosszaságú ])éldány a nagy példá- 

 nyokkal minden jellemvonásra nézve oly tökéletesen megegyezik, hogy nem 

 tekinthető egyébnek, mint a nagyobbak fiatalkori alakjának. Az alakbeli 

 variatok már ezeken is tisztán mutatkoznak. — Egy középnagyságú példány 

 (magassága 10, hosszasága 21 mm) a kicsiny és a nagy alakok közt világos 

 kapcsolatot tart. 



Méretek. 



megnyúlt példány kurta példány 



Magassága legnagyobb magasság) -.. 33 mm 38 mm 



Hosszasága ( « hosszaság) . . 47 « 41 « 



Eélteknők vastagsága .- 13 « 15 « 



Magasság (=1): a hosszasághoz ... 1,42 1,08 



Búbélek szöge, k. 1). ... ... 110^ 102° 



(110) 



