160 ly PETHÜ GYULA : CUCULLAEA SZABÓI N. SP. 



Matheron az idéztük fajt az uchauxi rétegekből Arca semisideata 

 néven írta le (Catal. méthod et descr., pag. 163. Tab. XXI, Fig. 5 — 6), de 

 meglebetös röviden és biányosan illusztrálva. Pictet és Campiche (St. Croix, 

 III. j pag, 475.) azt állítják róla, hogy a tágabb értelemben vett yl>vv/-nemuek 

 ama zárt teknöjtí csoportjába tartozik, a melynek a hátulsó záró izma alatt 

 nincsen kiálló lemez a tapadó helyen. A gosau-rétegek jjéldányain ellenben 

 ez a belső lemez világosan fölismerhető. 



ZiTTEL RCucuUaea semisiilcdhit agosaurétegekkéthelyéríil írtaié, és 

 azt jegyzi meg, hogy a jobb teknőt a sug.írirányú vonalak egészen elborít- 

 ják, míg a balteknő közeptáján ilyenek nem fordulnak elő (Gosau-Bivalven, 

 L, pag. 17i. Tab. X. Fig. (j.) Ezt a díszítésbeli különbséget a rendelkezé- 

 semre levő példányokon nem sikerült constalálnom. ■ — Valószínűnek tartom 

 továbbá, hogy a C.ucnlhwd bi/'<iscicul<tla, Zittel (ugyanott, pag. 173. Tab. 

 X. Fig. 5.) nem egyéb, mint az előbbi fajnak igen kevéssé eltérő változata, 

 ha ugyan nem teljesen azonos vele. A mi kicsinyke fiatal példányaink ter- 

 metre nézve leginkább a C. bifascicultila-hoz hasonlítanak. 



A termet körvonalaira nézve nagyon hasonlít a mi fajunkhoz az Arca 

 Chiemiensis, Gümbel (Bayer. Alpen geb. I. pag. 57 1 ), de ez igen vékony- 

 héjú, finom sugárvonalakkal egészen elborított alak, a záró fogai Cucullaea- 

 szertiek ug3'an, de a hátsó izom alatt a belső támasz-lemeznek, mint az 

 eredeti termő-helyről (Siegsdorfj származó példányokon világosan eonsta- 

 tálhattam, nincsen semmi nyoma. Ezzel a mi fajunkat semmi esetre sem 

 lehet összetéveszteni. — A mit Zittel (Aicuílea (lliicminmx. néven leírt (Id. h., 

 pag. 169. Tab. X.) az Gümbel fajától lényegesen külöubözö, szerfölött változé- 

 kony termetű, sokkal durvább szabású, vastag héjú alak, s még leginkább a 

 Cuculkea carinatá-hoz (Sowerby, Miner. Conchol.Tab. CCVII. fig. 1.) köze- 

 ledik, bár azzal sem tartom azonosíthatónak. A szóban levő gosauvölgyi 

 CncuUva (antehac Cliicniiriisis, Zittel, non Guembel) jelenleg Cuculhcd 

 Noricti, Zittel név alatt van elhelyezve a müncheni palasontologiai múzeum 

 gosauvölgyi gyűjteményében. 



A gosauvölgyi rétegek fauniíjában meg atJiciiHdca crdssilrsln, Zittel 

 (Id. h. pag. 171. Tab. X. fig. i2.) hasonlít a mi fajunkhoz. De ennek a pánt- 

 udvara igen magas, a minthogy a nagyságához viszonyítva igen kevés faj- 

 nak van oly alacsony és kicsiny pántudvara mint a (jiculldCd Szdhói-mik. 

 Zittel faja azonban a héj vastagságáuiíl és izmos záró fogainál fogva már a 

 Cucidldcd suh(jldljra, d'Orbigny, típusához közeledik, a melytől a mi 

 fajunk épen e két sajátság különböző volta okán, már igen tetemesen elüt. 



.1 incíjvizsijáll ficUhíiujol,: szdudi : Tizenkettő; közte öt csaknem telje- 

 sen ép jobb és bal félteknö és három fiatalkori példány. Gyűjtötték Kot'H 

 Antal és a szerző. Az eredeti példányok a m. kir. földtani intézet gyűjte- 

 ményében őriztetnek Budapesten. 



Terinőld'lijc Cserevitz, csillámos fekete agyagmárga, Koch Antal 7-ik 



(11-2) 



