A HKK('ZK(JHAI,MI AHTKZI KŰT. lö? 



hogy l('jel)l) D-nek, Ercsi táján a lösz és a pontusi rétegek közt kavics jelen- 

 kezik, melynek a benne talált KlcpJias iiicridionalif^ következtében is a két 

 képződmény k()zt van a helye, ez nagyon csábító arra nézve, hogy a herczeg- 

 halmi artézi kútnak ezt a kavicsos homokját vele egykorúnak vegyük s a felső 

 plioca^nban képződöttnek tekintsük. Hantken (i. b. pag, i274) Perbálról 

 említi, hogy a helyenként homokos agyag és lősz között kaviesréteg van, 

 melyben sok a meszhömpöly, koráról azonban nem nyilatkozik, E kavics- 

 réteg tehát a szóban forgó rétegnek a kibúvása s helyzeténél fogva itt is a 

 felsö-pliocienba sorozható. 



A kavicsos homok alatt 78,9.") m vastagságban egymással váltakozva 

 kék és szürke agyag van, mely helyenként sárgás s ilyenkor homokos. 

 A 75,05 m fúrópróbájában tömegesebben, de alább is szórványosan előfor- 

 duló, javarészéljen mclanopsisokból álló kis fauna alapján ezt a vastag 

 agyaglerakodást a pontusi kor üledékének kell elismerni. A Hantken készí- 

 tette térkép és leírás szerint a pontusi rétegek a felszínen csak egyes elszórt 

 helj'eken jelenkeznek, a mélyebben bevágódó árkok fenekén ki-ki bújva a 

 lösz alól. Anyag és szerves maradvány tekintetében megegyeznek az artézi 

 kútéval. Hantken ugyanis Perbálról és Tinnyéről sorol fel (i. h. 273. 1.) 

 szerves maradványokat, hasonlókat azokhoz, melyeket a furópróbák szol- 

 gáltattak. Ez utóbbi helyről való az az érdekes csiga is, melyet Tiiüiyea 

 Vásárhehjii neve alatt megismertetett.* 



Eddig tehát a felszínen tapasztaltakat a fúrólyuk profilja csak meg- 

 erősíti, minthogy mind a két adat igen jól megegyezik egymással. Nem úgy 

 azonban az idősebb képződménj'eknél. Ezeknél már a felszínen láthatók és 

 a föld mélyében feltártak közt van egy kis különbség. 



A pontusi kor üledéke alatt ugyanis 1,68 m vastagságban kékes 

 homokkő következik, mely a felszínen nem ismeretes, majd 51,00 m vas- 

 tagon, egymással váltakozva sötétebb-világosabb agyag van, mely majdnem 

 egész vastagságában tartalmaz több-kevesebb szerves maradványt, melyeket 

 fentebb megnevezek, s a melyek arról tesznek tanúbizonyságot, hogy ez a 

 mélyebben feltárt agyag a szarmata korban ülepedett le. A térkép szerint 

 ennek a kornak képződményei az öl)öl mindkét szélén, Unj' — Zsámbék és 

 Tinnye — Páty — Torbágy — Bia táján, jelennek meg a felszínen, a leírásból 

 pedig azt is megtudjuk, hogy javarészben mészkőből (=: Cerithium-mész) 

 állanak, a mely kifejlődésben tovább D-nek Budafoknál is megvannak. 

 Alárendelten e mészkő rétegei közt pl. Tinnyénél a Kutyahegyen lévő kőfej- 

 tésekben homok, márga és agyag is van. A rétegek dőlése DK-i 7 — 10 fokkal 

 Amíg tehát a szarmata korban az öböl szélén inkább mészkő képződött, 

 addig magában az öbölben finomabb anyag, az agyag rakódott le. Hogy azon- 



* Tinnyea Vásárhelyii, egy új csiga-nem és új faj a congeria-rétegekből. — 

 Földtani Közlöny. XVII. köt. 313. 1. 



(119) 



