172 DKr.MAH T. : A STKTNUACllI RlsZKfUUTTKI-Kl'. 



tartozik. A két egymástól legtávolabbra fekvő pont, Fluhrain és Hirzenegg, hol 

 szerző a foszforitet a felnziiire bukkauui látta, 4 km légtávolban fekszik egymás- 

 tól. A foszforit-telep ismeretlen szélességű sávot képez, mely elmállás és erosió 

 következtében nagyon megváltozott. Fluhrainnál a telep V 2 m vastag. 



Flnhrainnál a foszforit-telep fedttjét, zöld, a mélyebb részeken fehér magú, 

 szürkés-zöld, vastartalmú mészkő képezi, melyet AVulirsteino-nak is neveznek. 

 A foszforit-telep feküjét nummulitmész képezi. 



Maga a foszforit-telep kövületekből álló sötétszinü conglomeratból áll, 

 a kövületeket kavicsos és meszes kőzet mint kötőszer kapcsolja össze. 



A foszforit-telep igen sok kövületet tartalmaz, a leggyakoriabbak : Ccra- 

 toryalliHíi ror)uilii>t }i\iMK : Prrícu Parisirnsis Ohb. ; Nalica Hiiiildiiiciisis Pit.k. ; 

 Fí/síí.s- /'ííf/o.sMs Lam. ; Irihiii síí/>n//m/()s(í;>/ May-Eím. ; Cassiihirni íHtnlciun Desh. 

 Az alja felé nagy számú foraminifera is mutatkozik. 



A steinbachi-telep legnagj'obl) vastagsága 50 cm, a foszforsavtartalom 

 meglehetősen ingadozik, a mennyiben a felső rész 8,9o;u P20j.-at, az alsó pedig 

 5,8"/üP„0,_-at tartalmaz. 



A telep kihasználásának az előbb eltávolítandó 1 m vastag és nagyon 

 kemény Wnrhstein-réteg (mészkő), továbbá a foszforit-telep fölötte nagy kemény- 

 sége és consistentiája s végre a telep csekély vastagsága és foszfoi'savtarlalma 

 áll útjában. 



A kőzet részeit szerves anyag, apatit, ehlorit, limonit, magnetit és szén- 

 aavas mész képezik. 



A kőzet structurája ugyanazon szint])eu mindenütt egyenlő, de különböző 

 mélységben ugyanazon leletlielynél is változik. A kőzetalkotó részek itt is ugyan- 

 azok, de mennyiségük aránya változik és ez által megváltozik az egész structura : 

 világosan látható, hogy a foszforsav felülről hatolt a kőzetbe és a szénsavat 

 részben kiszorította. 



A foszforsav eredetét illetőleg szerző megjegyzi, hogy nem származik 

 azon organismusokból, melyek itt éltek, mert ezek élve csak minimalis mennyi- 

 ségű foszforsavas meszet tartalmaznak. Ezenkívül azon tény, hogy a foszfor- 

 aavtartalom a mélyebb részek felé fogy, bizonyítja, hogy a foszforsavuak felül- 

 i-ől kellett iufiltrálódni. 



Szerző meghatározta a kőzetnek, a kövületeknek és az összekötő kőzetnek 

 foszforsavtartalnuit, a miből kitűnt, liogy 1. a foszforsavtartalom a mélyebb 

 részek felé fogy, 2. hogy a kövületele :itlag i,íl-szer annyi foszforsavat tartalmaz- 

 nak, mint a közbenső kőzet. 



Továbbá ugyanazon kézidarabokban, melyekből a foszforsavat meghatározta, 

 szerző a szénsavat is meghatározta. Ha a közölt táblázatokban a megfelelő foszfor- 

 sav- és szénsavtartalmat összehasonlítjuk, azt találjuk, hogy minél több vau az 

 egyik savból, annál kevesebb van a másikból jelen. Ezen körülmény csak meg- 

 erősítette szerzőt azon következtetésében, hogy e foszforit-telep nem primiir kép- 

 ződmény, hauí'm átalakulási termék, melyben az erőseljb foszforsav a szénsavat 

 kiszorította, minek egyik bizonyítékául szerző vizsgálatainak azon eredményét fel- 

 hozza, hogy a kőzet mésztartalma mindenütt változatlan maradt (^szénsavhoz 

 kötött CaO + foszlorsavhoz kötött CaO — állandó). 



(124) 



