ÁSVÁNYTANI KÖZLEMÉNYEK. 229 



2. Cerussit Kis-Muncselröl, Hunyad megyében. 



Kis-Muncsel község határában az ottan található ezüsttartalmu gale- 

 nitra régente élénk bányászatot tiztek, a miről a nagy kiterjedésű és jelenleg 

 már beerdösödött bányák tanúskodnak. 



Mikor 1857-ben Unverkicht K.,* a kinek e vidék bányászatára vonat- 

 kozó közléseket köszönjük, ott járt, a munkálatok már annyira hanyat- 

 lottak, hogy csak négy munkás dolgozott a bányákban ; három évvel később 

 Stur D.** geológiai felvételei alkalmával a bányamuukálatok már teljesen 

 szüneteltek. 



A Pojana-Euszka hegység keleti elágazásainak uralkodó kőzete Kis- 

 Muncsel környékén a gnájsz és vasoxydhydráttal rozsda-vörösre színezett 

 csillámpala, a melyek rétegei DNy-ról ÉK-re csapnak és DK-re dőlnek ; 

 e kristályos palák fedüje egy azonos csapásu kristályos mészkő.*** Az ércz- 

 telérek fökisérö ásványa a quarz. A cerussit legnagyobb mennyisége ugyan 

 tömör, de szépen kristályodott is található f; amint Koch A. ff az előfordulást 

 leírja, a kristályok a rozsda- vörös csillámpalára, majd a sejtes quarzra nőttek, 

 oszloposak vagy a hosszlap szerint vastag táblásak, ikrek is gyakov'mk. Az 

 alakok (010) ocPco, (110) ooP,(011) Poo. 



Dr. Koch A, egyet, tanár úr kérésemre a kristályodott cerussit egy kis 

 példányát nekem átengedte, a mely szívességéért legyen szabad nevezett 

 tanár úrnak e helyen is őszinte köszönetemet kifejeznem, A rendelkezé- 

 semre álló 1,5 — 2,5 cm nagyságú darabka, apró és középnagj^ságu kris- 

 tályok halmaza volt; a nagyobbak sárgás fehérek átlátszatlanok, míg a 

 kicsinyek viztiszták. 



Mivel a kis-muncseli cerussit mérések alapján még nincs ismertetve, 

 de erre néhány alkalmas kristálykát sikerült kiválasztanom, eredményeimet 

 az alábl)iakban közlöm. 



A megmért kristályok hosszasága 2 — 3 mm, szélessége 1 — 2 mm, vas- 

 tagsága 0,5 — 1 mm volt. A verticalis tengely szerint oszlopos habitus mellett 

 a hosszlap b . (010) mindig többé, kevésbbé uralkodik a prismaöv lapjai 

 közül; az ikrek m . (110) szerint gyakoribbak mint az egyszerű kristályok. 



* Verhaudl. und Mitth. d. Siebeub. Ver. f. Naturwiss. 1857. VIII. p. 127. 

 ** Jalirb. d. k. k. geol. Reichsanstalt. 1863. XIII. p. 41, — Hauer und Stache: 

 Geologie Siebenbürgeus. Wien 1863. p, 228—229. 



*** E hegység geológiai viszonyait illetőleg v. ö. a fenn már idézett munkákon 

 kivül Stur D., Wolf H. és Lóczv L. felvételi munkálatait a következő folyóiratok- 

 ban : Verhand. d. k. k. geol. Reichsanstalt 1860. XI. p. 143, 148— 149; Földtani Köz- 

 löny, 1882. XII. 1—24, 1, 



f M. J, Ackner, Mineralogie Siebenbürgeus. Hermanstadt. 1855, p. 203. 

 ff Erdély ásványainak kritikai átnézete. Kolozsvár, 1885, 77, 1. 



(14:J) 



