256 IRODALOM. 



nacryobb vastaíjságban a diluviális korú képződmények, a melynek felső határa 

 éles, alsó határait azonban itt sem lehet pontosabban megvonni. A diluvinm határa 

 Szentesen mélyebben van, mint Szegeden a így az Alföldnek körülbelül 50 km 

 hosszú részén, a melynek két végsŐ pontja Hódmező-Vásárlielyeu át Szentes és 

 Szeged, a diluvium alatti levantei rétegek E-felé lejtenek. A diluviális korú lerako- 

 dások tetemes vastagságából szerző azt következteti, hogy a nagy Magyar- Alföld 

 altalaja, a diluviális korban nagyot sülyedt ; de már akkor az Alföld nagy meden- 

 czéje nem volt belsötó, hanem folyamrendszerek színhelye. A levantei rétegek, 

 ezerzö szerint, itt is édesvízi belsőtóban rakódtak le, de a Castor állkapocsból fás 

 szigetek jelenlétére is következtet. 



Yégül megemlítjük, hogy Szegeden is a Vívipara Böckhi szint szolgáltatja 

 a felszálló vizet. 



Halaváts Gyula «A Csongrádmegyei artézi kutak»-ról a Természettudomá- 

 nyi Közlöny 1891-ik évi !26:2-ik számú füzetében is írt, röviden összefoglalva az 

 imént felsorolt 3 értekezésének főeredményeit. 



Az öt artézi kút nemcsak alföldünk 3 tekintélyes városának oldotta meg igen 

 előnyösen az ivóvíz kérdését, de a nagy magyar medencze altalajának geológiai 

 ismeretét is tisztázta. 



Látjuk, hogy az agyag, homokos agyag, agyagos homok és homokrétegek 

 váltakoznak és hogy a felső részben az agyag, az alsóban a homok a túlnyomó. 

 Legfelül mind a három helyen alluviális sárga, löszszerű márgás agyag és agyagos 

 homok van és pedig Szentesen 17,57 m, Hódmező- Vásárhelyen 11,3 — 12,8 m, Sze- 

 geden pedig 12 — 15 m vastagságban. E réteg alatt a diluvium következik, a mely 

 többnyire kékes színií agyából, homokos agyagból vagy agyagos homokból és 

 homokból áll. Az agyagos rétegek uralkodnak. A diluvium felső határa éles, ellen- 

 ben az alsó határ meg nem állapítható. Feltűnő a diluvium vastagsága, a mely 

 Szentesen 177,43 — 184,90 m-t Szegeden már csak körülbelül 140 — 147 m-t, de 

 átlagban azért köi-ülbelül á 100 m-t meghaladja. A diluvium alatt a pliocaenkor 

 legfiatalabb tagja, a levantei emelet van. Szentesen az e korú szerves maradványok 

 a 221, Hódmező- Vásárhelyen a 215, Szegeden pedig a 140 méternél mélyebb réte- 

 gekből valók. E levantei faunát jellemzi az, hogy az amerikai szabású Uniók és 

 Viviparák nagy mennyiségben fordulnak elő s hozzájok több még most is élő édes- 

 vízi molluska csatlakozik. E mellett érdekes képet világít meg a szegedi fúrólyuk 

 252 m-nyi mélységből kikerült Castor fiber Linné foss. hód-állkapocs töredék is. 



Alföldünk feltái-t levantei üledékei a szlavóniai e korú emelet számos osztá- 

 lyának egyikével sem volt azonosítható és szerző valószíníínek tartja, «hogy 

 az Alföld zárt medcnczéjéhoi a levantei idő még továh}> tartott, wiiit Szlavorná- 

 ban s itt még akkor is tovább képződtek a rétegek, mikor ott már a viz lefolyt 

 és a tó fenék száraz lettn. 



Röviden felemlítjük még, hogy Halaváts Gyula az 1886-ik évben «Versecz 

 vidéke K. 14. » jelű, 1 : 144,000 méretű geológiai térképlapnak magyarázó szövegé- 

 ben ■■'■ két verseczi és a zichyfalvi artézi kút geológiai profiljait ismerteti s e tárgyú 



* Magyarázatok a Magyar korona országainak részletes földtani térképéhez. 

 Kiadja a m. kir. földtani intézet. Versecz vidéke K. 14. jelű lap. 1 : 144,(KK\ Hala- 

 váts Gyulától. 2 táblával. Budapest, 1885. 



(170) 



