ERDÉLYI ÉRCZHEGYSÉG ERUPTÍV KŐZETEI. 295 



mott augit körül lévő szerpentines elváltozásból következtetem, továbbá abból 

 is, hogy a szerpentinek sem egyíelek. Vannak u. i. rostos szerkezetű, hosszuk 

 szerint positiv charakterü szerpentinek : ehrysotilok, a melyek Eosenbusch 

 szerint kizárólag az olivinek átalakulásából származnak, némelykor sphie- 

 rolitokat is alkotnak (pícrolühj ; de vaunak egymásba határozatlanul átmenő 

 foltos, lemezes szerkezetű szerpentinek, haslUok is, a melyek a pyro- 

 xenek átalakulási termékeinek veendők. A szerpentinekben zárványként a 

 fekete magnétit szemeken kivül vannak sárgás barna picotit szemek is, a 

 melyek sokszor igen csinos csoportokat alkotnak. A szerpentinek utoljára a 

 poláros fényre érzéketlen anyaggá válnak. 



Már az említettekből is kitűnik, hogy az első idő augiljai igen erős 

 mechanikai hatásnak voltak kitéve, a minek következtében a nagyobb kris- 

 tályok helyett többnyire legömbölyödött, közepes nagyságú szemekként 

 találjuk azokat szétszórva vagy aggregátokat alkotva. Némelyik oP (001) 

 metszet kitűnően mutatja az oszloplapok irányában oo P (110) menő hasa- 

 dást. Ikreket is találunk, nevezetesen a közönséges cxd p oo szerint, de távol- 

 ról sem olyan nagy számmal, mint a özékelykő labradorit porpliyritjében. 

 SpineUideka,za,ugito]ú)íin is előfordulnak, némelykor ékes csoportokat alkotva. 



Apatit csak nagyon gyéren van. 



A nagyobb földpátok kettes, vagy általában nem nagyon sokszoros 

 ikreket alkotnak, téglaalakú metszetekben, a melyek, az elsötétedési szögle- 

 tekből ítélve, többnyire labradorit (bytownit) sorozathoz tartoznak, csak 

 ritkán vannak 30° felett sötétedök, a melyek tehát anorthitnak volnának 

 veendők. 



Ezen kőzet nem sokáig lehetett a kristályosodási idő alatt a föld mé- 

 lyében, mert a kevés első időből való ásvány után ítélve úgy látszik, a kitö- 

 rés hamar következett be, de a kitörés után, a második időben annál 

 jobban kedvezett a kristályosodásnak a körülmény. A mikrolithok össze- 

 kuszálva vannak, csak igen kevéssé észlelhető egy irányban való húzódásuk. 

 A kristályosodás második stádiuma tehát csendes viszonyok között ment 

 végbe. 



A második időben nagyon sok angit, földpát, kevesebb magnetif kris- 

 tályosodott és csak igen kevés szemcsés, barna, amorf alapam'ag maradt 

 vissza a mikrolithok között a kristályosodás után. Az apró augitszemek 

 magnétit körűi csoportosulnak vagy magnetitszemekhez tapadnak. Augit 

 pálczikák is vannak, a melyek mind nagy szöglet alatt sötétednek el és erős 

 kettöstörésűek. A mállottabb példányban (a nagyobb szemű mikrolithosban) 

 az augítmikrolithok is többnyire szerpentinesedve vannak. 



A földpátmikrolithok is többnyire ikrek, a melyek uralkodólag a labra- 

 dorit sorozathoz tartoznak. 



A mállottabb példányban az utólagos termények között calcit is van 

 az olivin pedig kivétel nélkül szerpentinné alakult, a miután akár palaeovul- 



(187) 



