AZ AKANY AUSZTRIA- ÉS MAGYARORSZÁGBAN. 319 



Töke, vállalkozó szellem és kitartás hiányábau a magyar aranybányászat kellő- 

 képpen nem fejlődhetett, de mindamellett arany termelése nem jelentéktelen és meg- 

 haladja a 2()()0 kg-t évente, melynek felét az erdélyi érczhegység szolgáltatja, míg 

 a másik felében a selmeczi és nagybányai bányakerületek osztoznak."'' 



A viliig arauytermelése 1888-ban kereken 160.000 kg-ot tett ki, 1889-ben azonban 

 170.000 kg-ra szállott az afrikai aranytelepek termelésének gj^arapodása által; e sze- 

 rint az osztrák-magyar monarchia, vagy inkább ]\Iagj'arország a világaranytermelés 

 ^/eo részét szolgáltatja. 



Az északamerikai Egyesült -Államok .öO.OOO, Ausztrália 40.000, Oroszország 

 32—34.000, China 13.500 kg-ot termelnek; további sorrendben állanak: Afrika, 

 Chile, Columbia, Canada és csak ezután következik Magyarország mint kilenczedik 

 e sorozatban. 



Ezen statisztikával szemben majdnem hajlandók vagyunk Suess tanár azon 

 állításához csatlakozni, mely szerint az aranynak azon részét, melyhez emberi kéz 

 férhet, már nagyobb részt termelték; a régi kulturállamokban az aranytermelés 

 kimerülöfélben van, az iij világban is nemsokára apadni fog. 



Az aranyat természetben, eltekintve azon mennyiségektől, melyek elszórva a 

 tömeges közetekben, vagy feloldva a tenger vizében előfordulnak, tudvalevőleg két 

 fekhelyen találják : bizonyos telérekben és hasadáskitöltésekben és az áradmányban, 

 az elpusztult sziklatömegek kavicsszerű maradványában, mely némely patak és folyó 

 mentében lerakodott. 



Ez utóbbi aranytartalmú alluviálképződésekben az arany szabad szemmel is 

 látható, apró szemekben vagy nagyobb darabokban fordul elő ; mosás által különféle- 

 képen nyerik. 



Az ember ezen aranyfekhelyeket legelőször kizsákmányolta, ezekből származik 

 a legtöbb arany. 



Ily aranytartalmú alluviálképződések mindenütt találliatók, hol a hegységek 

 kőzetei az idők hosszú folyamán a légbeliek és a víz romboló befolyása következ- 

 tében elpusztulván, a bennök rejlő arany az alluviumban lerakodott. 



Az ókori aranymosások a Tájó, Po, Hebrus és Ganges mentében, melyekről a 

 régi irodalomból van tudomásunk, ilynemű aranytermelő helyek voltak ; a középkorban 

 Csehország egész lakossága elhanyagolva a mezőgazdaságot aranyat mosott, úgy hogy 

 éhínség állott be. Ép úgy virágzott ezen kereset az Alpok számos folyója, különösen 

 pedig a Dráva és Salzach völgyeiben. 



A sziléziai aranymosás kiterjedéséről még számos jellemző helységnév tanús- 

 kodik; a Kárpátokban és az Aranyos mentében Erdélyben máig is mosnak aranyat. 

 Amerika felfedezése és gj-armatosítása után az Európába szállított aranymeny- 

 nyiségek ilynemű fekhelyekről származnak; erre következett nemsokára Brazília, 

 Mexikó, Chile és Peru gazdagságának megismerése; ezt követte 1848-ban California, 

 pár évvel később az ausztráliai és végre a múlt évtizedben az afrikai aranyfekhelyek 

 felfedezése. 



Igen természetes, hogy ily könnyen nyerhető és értékes fém termőhelyei csak- 

 hamar kizsákmányolva, rövid idő múlva kimerülnek. Uj aranyterületeknek felkutatása 

 és feltárása eddig mindenkor az aranytermelésnek roppant emelkedésével járt, melyre 

 kevés idő múlva a visszaesés következett, mire példákat az Amerika feLTedezése utáni 

 évszázad, és a XIX. század második fele nyújtanak. 



* Hivatalos adatok nyomán Magyarországban lS89-beD termeltetett 2.215,2153 kg arany 

 és 17.229,4904 kg ezüst, összesen 4.529.812 frt értékkel. (G. S.) 



(211) 



