322 IRODALOM. 



nyugati oldalán az Érczpatak torlíolatánííl fejtették ; szövftte gránitos, élénk szürke 

 szinű alapanyagából a fekete ampliibol és biotit süvűen vált ki. ezenkivül gyéren 

 behintett apró pyritszemek is vehetők észre. A zöldes szürke erek anyaga tömör 

 földpát és kevés chlorit. Sötétebb szinű tömör kó'zetkiválások e féleségnél is 



vannak. 



Ugy a megelőző, mint az utóbbi kőzet mint telér fordul elő ; az első a kréta- 

 korú homokkövet, agyagot és márgapalát, a második pedig az eocén agyagot 

 törte át. ZiMÁNYi K. 



(29.) HoFBAüER Wenzel : Bergwerks- Geographie des Kaiserthmm Oester- 

 reicJi. (Klagenfurt, 1888.) 



Ez a czíme a 62 oldalra terjedő művecskének, a melyben szerző Ausztria 

 e»yes tartományainak legfőbb bányavidékeiről röviden, de átnézetesen szól, ismer- 

 tetve a bányászati viszonyokat és a hasznos ásványok geológiai előfordulását. 

 Minden egyes tartománynál a termelés mennyisége is meg van adva az 1880. évre 

 vonatkozólag. 



Egy három oldalra terjedő függelékben Magyarország, Bosznia és Her- 

 czegovina legfőbb bányahelyeit találjuk felsorolva. 



A könyvecske, a mely a szakirodalom és a hivatalos adatok felhasználásával 



készült, a bányászattal foglalkozók vagy az iránt érdeklődőknek gyors tájékoztatóul 



szolgálhat. ZiMÁNYi K. 



(30.) Traube Hermann: Wiederltolungszwülínge von Kalkspath vom kleinen 



Schivahenberge bei Ofen. (Neues Jahrbuch für Mineralogie etc. 1888. 



Bd. II. p. 252.) 



A borsárga, áttetsző 2,5 cm nagyságú kristályok korábbi képződésű fehéres 

 effvéneken ültek; ez utóbbiakat csupán % (2131) E3 alkotja, míg a boi-sárgák 



X (2131) R3 rendesen az uralkodó alak volt és hasonlóan mint x (0221) — 2R 

 sima és meglehetős fényes lapjain kivtil a többi tökélytelen fejlettségű volt. Az 

 ifjabb generatio kristályai mind ikrek (0001 ) GR szerint ; néhány példányon a 

 rhomboöder lapok és a skalonocder sarkélei olyan helyzetben vannak mint az egy- 

 szerű kristályokon, a mi a háromszoros ikerösszenövésnek következménye. A két 

 végső egyén sokkal nagyobb és körülbelül egyenlő nagy volt, közéjük egy vékony 

 lemezke ikerállásban ékelődött. Voltak még négyszeres ikrek is két vékony iker- 

 lemezkével. Az egyének határát a beugró barázda helyett néha egy finom vonal 



jelölte. " ZiMÁNYiK. 



(214) 



