37f) KISPATIv' MIHÁLY: FÖLÜRENGÉSI JELENTKS. 



tésekböl látjuk, hogy a legerősebb rázkódást Nasiczéii, valamint azon helye- 

 ken érezték, a melyek Kondija körül fekszenek. 



Nasiczéröl határozottan jelentik, hogy a mozgás Kondija felöl jött. 

 Ezen kiindulási pontra mutatnak egyszersmind a Diakovár és Eszékre nézve 

 feljegyzett irányok (Ny — K) is. A Podgorácsról közlött irányt kétségtelenül 

 fordítva magyaráztak. 



Legnagyobb rengési területe volt a május 20-iki földrengésnek, a mely 

 majdnem egész Boszniát, Szlavonország nyugati és Horvátország déli részét 

 magában foglalta. Legnagyobb erővel lépett fel a rengés Banjaluka kornyé- 

 kén, míg ellenben Zágráb és Szarajevóban leggyengébb volt. Tesánjban, 

 Kljúcson és nyugati Szlavóniában a rengés középerősségünek látszott. Mind- 

 ezek alapján a rengés kiindulási pontját a Kozara planina közelében keres- 

 hetjük. Ezen kiindulási pontra utalnak a Banjalukára (ÉNy — DK). Wind- 

 horst (ÉNy— DK), Kljúcs (megfordítva DK— ÉNy), Dvor (DNy— ÉK), 

 Petrinja (megfordítva ÉNy- DK), Dubieza Horvátországban (DK — ÉNy,) 

 Novszka (ford. E — D), Daruvár (D — É), Lipik (ford. É — D), 0-Gradiska 

 (ford. E — D), Popovacsa (ford. E — D) és Krizseváczra (D — E) jelölt irányok is. 

 Hogy pedig Banjalukától északra egy vetödési hasadékot feltételezhetünk, 

 mutatja már Boszniának geológiai térképére vetett pillantás is. Kozarában 

 találjuk a flyschformatiót három szerpentinvoüulattól megszakítva. A flysch- 

 zóna északi határát itt leginkább fiatal harmadkori képződmények födik és 

 ide helyez Mo.tsisovics egy vetödési hasadékot, a melyen túl a Száva jobb 

 partján egy idősebb hegység csúcsai felmerülnek (Grundzüge der Geologie 

 von Bosnien-Herzogovina, Mojsisovics, Titze, Bittner, Wien, 1880). 

 Mojsisovics ezen rupturvonalat « zágrábi hasadéknak" nevezi, mivel Zágráb 

 felé irányul, nekem azonban itt meg kell jegyeznem, hogy én a « zágrábi 

 hasadék" alatt Zágrábtól keletre azon tőlem gyanított északról délre irányuló 

 rupturvonalat értem, a mely tehát a fent említett hasadékkal nem esik össze. 



Július 25-töl ::^8-áig a Jiorvdt tengerpartról nyolcz pontosan jelölt 

 földrengésről van tudomásunk, s azonkívül még tizenöt kisel)b lökésről idő- 

 meghatározás nélkül. Augusztus 10-én, tehát kis szünet után, ezen terület 

 egy része ismét megrázkódtatott. Itt egy régi, ismert kiindulási ponttal 

 van dolgunk. Az 1890-ik év július és szeptember havában észlelt földren- 

 gések leírásánál lesz még alkalmunk erre visszatérni, miért is szükségtelen 

 itt tovább időznünk. 



Igen erős földrengést éreztek Prozorhan október 3-án ; a knipai föld- 

 mozgás kissé gyengébb volt és itt az észlelt irány (D — E) egy Prozor köze- 

 lében lévő hasadékra mutat, a hol Prozortól délre Jablanicza és Eama közt 

 egy idősebb eruptivkőzet áttörést tényleg találunk is, a mely Bosznia és 

 Herczegovina geológiai térképén nincs ugyan jelölve, a melyet azonban én 

 magam láttam. Ezen földrengés elterjedéséről szóló jelentések oly elégtele- 

 nek és hiányosak, hogy a vetödési sík irányáról mit sem mondhatunk; ha 



(■2:«, 



