22 



öfverflyttad till Finland, under det att i öfriga Europa, äf- 

 vensom i Dannemark, den empiriskt-vetenskapliga Botani- 

 ken gjort sig gällande. Då den förstnämnda hvarken om- 

 nämnes i Botanikens allmänna historia eller i Svenska lit- 

 teratur-öfversigter och äfven för våra n. v. Svenska Bota- 

 nister torde vara okänd, har jag ansett några underrättel- 

 ser om densamma icke utan intresse. 



Efter reformationen upptogo de Theologiska stridighe- 

 terna så alla sinnen, att all annan forskning fick stå till- 

 baka. Den fruktan, man då hade för alla kätterier, sträckte 

 sig äfven till allt annat vetande, hvilket förklarar följande 

 märkliga instruction för Abo Akademi: y>Hvar och en Pro- 

 fessor achtar sig för alltingh therföre, att han icke något nytt 

 propo7ierar till then ändan, att han skulle synas något mera 

 veta eller bättre kunna göra än the andre, theraf tvifvelsutan 

 förargelse och osämja sedhan förorsakas-)^*). En nödvändig 

 följd häraf blef, att man hos den tidens författare sällan 

 finner något på egen forskning grundadt, och, då den fakti- 

 ska kännedomen af växtriket föga stod öfver allmänhetens, 

 sökte man schematisera och kläda detta i ett spekulativt- 



*) Abn ConsisL Prolok. d. 2i Maj 1642. Så enfaldigt detta efter 

 vår tids åsigter måste synas, så torde icke utan skäl ifråga- 

 sättas, om icke vår tids bemödande att framkomma med idel 

 nytt eller omgestalta det gamla, såsom nya terminologier, no- 

 menklaturer, nya former, utan framsteg i sak, är en motsatt, 

 men lika stor ensidighet. Redan Baco förebrådde naturfor- 

 skarne, att alltför mycket brås på mödernet, naturen, som oupp- 

 hörligt vexlar sina former. 



