32 



4. Materia omnium proxima är växtens organism (cor- 

 pus organicum plantae) med sin konstrika byggnad. 



Forma plantae är den vegetativa själen (!), öfver hvil- 

 ken upptages Staleni ofvan anförda definition. Slutligen 

 upptagas växtsjälens funktioner efter Stalenus med något 

 olika benämningar, såsom altria; för nutrix, auctrix o. s. v. 

 I samma mån de skolastiska distinctionerna ökas, försvin- 

 ner allt mer och mer allt positivt innehåll. 



Läsaren torde redan hafva erhållit tillräckliga prof på 

 denna periods behandling af växtläran; men vi måste för 

 fullständigheten höra Logic. Professorn 01. Unonii (Geval. 

 f. 1602, t 1662) uppfattning af densamma i Dissertatio 

 Physica de plantis 1647. Man kunde här vänta mera full- 

 ständighet; men han rör sig i samma inskränkta idékrets 

 som hans föregångare. Det gifves, efter författaren, trenne 

 slag af lefvande kroppar: menniskor, djur, växter. Växter- 

 na lefva; djuren lefva och känna; menniskorna lefva, kän- 

 na, tänka. En växt är en organisk kropp med förmåga 

 att näras, tillväxa och fortplanta sig. Växternas första och 

 allmänna upphof är skaparen, dernäst himlakropparne, så- 

 som solen, månen o. s. v. Deras enskilda och närmaste 

 upphof är växtsjälen, i^forma enim est sid multiplicativa at- 

 gue pro|)m sui domicilii arcJdtectrix*). Växternas afiägs- 

 nare materia äro de 4 elementerna; de närmare växternas 



*) Af vigt för uppfattningen af denna tids språk är definitionen 

 på forma: »est anima vegetativa, per quam planta in suo esse 

 constituitur et vitales operationes exercet. 



