34 



men att frön alltid måste finnas förhanden; ty, säger han, 

 man bör skilja mellan tydliga och latenta frön; dessa senare 

 finnas i form af atomer och kunna bevaras outvecklade under 

 solid eller gas-form (?). Riktigare är hans anmärkning, 

 att naturalster kunna längre tid tillvara i ett outbildadt till- 

 stånd och först under gynnande förhållanden typiskt utbil- 

 das, f. ex. Svamparne. Efter tidens sed öfvergick han se- 

 dermera till Theologiska Fakulteten. 



Hans efterträdare, Ahr. Thauvonius (Finne, f. 1622, 

 Magister i Dorpat 1647, Professor i Abo 1649 samt Theol. 

 Professor 1659), synes väl äfven hafva egnat sig åt Spe- 

 ciella Botaniken (det omtalas, att han anställt Botaniska 

 exkursioner); men den speculativa riktningen var den öf- 

 vervägande, och han öfverträfFar i skarpsinnighet sina Sven- 

 ska kolleger. Vi ega af honom tvenne afhandlingar öfver 

 skolans tvenne hufvud-grunder, neml. De forma, Abo 1650, 

 och De anima in genere, Abo 1652. Såsom prof på hans 

 spekulation låna vi i sammandrag följande från Herr Hjelts 

 ofvan anförda afhandling: Form, hvaraf ett naturting till ' 

 sitt väsen bestämmes, och som i högre gradationer är dess 

 själ, är i förhållande till materien, såsom det der blir be- 

 stämdt, hvarken något mer eller mindre än idéen sjelf. 

 Det är sålunda själen, som skapar en kropp till sig; detta 

 åter är intet annat än det ena alstrande lifvet sjelft, som 

 beherrskar allt, och hvaruti fenomenerna äro successivt upp- 

 lefvande momenter. Formen är den inre orsak, hvaraf en 

 naturkropp blir liksom bestämd. Den fysiska formen (i na- 



