4 



det närande ämnet för elden*). Afven med theologien lig- 

 ger filosofien vanligen i delo, ty äfven de hafva olika kun- 

 skapskällor; den liimlaburna religionen är icke blott förnuf- 

 tets, utan fastmer hjertats och samvetets filosofi, uppenbar 

 vorden i tiden under mensklighetens stigande utveckling och 

 således en historiskt-empirisk vetenskap. Vi antaga nemli- 

 gen trenne kunskapskällor, en kritisk i menskliga förnuftet, 

 en gudomlig uppenbarelse i naturen och en annan i hjer- 

 tat och samvetet. Naturvetenskapernas filosofi, grundlagd 

 af Aristoteles och Baco, förenar religion och förnuft och 

 sammanfaller så nära med den empiriska naturforskningen, 

 att bådas framsteg äro gemensamma. 



Man beskyller vidare naturvetenskaperna för att leda 

 till egoism och materialism. Materialismen var mest herr- 

 skande i de tider, då naturvetenskaperna voro fullkomligt 

 okända, då man reste altaren åt Pluto, tillbad guldkalfvar 

 och genom mennisko-ofi'er sökte tillvinna sig sina ohyggliga 

 gudars ynnest. Långt fi-ån att leda till egoism, kan näst 

 religionen ingen vetenskap framvisa flera martyrer, som off- 

 rat sig af ädelt nit för vetenskapen. Vi kunna, endast bland 

 Skandinaver, nämna en Löfling, en Kvenig, Forskåhl, C. 



*) Vi äldre minnas nog den Schellingska Naturfilosofiens grasse- 

 rande, då bland oss 



Ur liimmeleiis öknar 



Bland sjunlcande luknar 



gick fosforos fram 

 utan att ens qvarlemna sä, mycket positivt resultat som en fos- 

 forsticka. 



