43 



Med O. Rudbeck d. ä. (Westml., f. 1630, f 1702), som 

 1658 tillträdde Medicin, et Bot. Professionen, börjar likväl 

 egentligen det nya tidskiftet, och Botaniken i Sverige ut- 

 bildas i jemnbredd med det öfriga Europa. Denne marg- 

 kunnige, mångfrestande man var lika storartad i sina veten- 

 skapliga forskningar som outtröttlig i alla praktiska lifvets 

 yrken och sociala lifvets glada lekar*). Han hör till dessa 

 jättegestalter, hvilka man i våra dagar söker förgäfves. 

 Efter lysande upptäckter i Anatomien (väsa Ipnphatica)**) 

 egnade han sig sedermera hufvudsakligen åt Botaniken och 

 utkastade planen till ett af de största jätteverk, denna ve- 

 tenskap sett, neml. afbildande af alla dittills kända plantor 

 i nya trädsnitt, för hvilkas förfärdigande han icke blott un- 

 derhöll skickliga formskärare, utan äfven sjelf lade hand der- 

 vid, ty för Atlanticans***) författare räckte tiden till allt. Det 

 var först vid slutet af hans lefnad under sonens inseende 

 dess utgifvande börjades under titel: Camin Elyswi, hvar- 

 om vidare nedanför. I eget namn utgaf han inga Bota- 

 niska skrifter, utom trenne trädgårds-kataloger 1658, 1666 



*) Se den utförliga minnesteckningen i Sv. Akad. Handl., 23 



Band. 

 **) Af nationalfåfänga liar varit en bitter strid mellan Svenskar 



och Danskar, antingen äran af denna vigtiga upptäckt tillkom 



Eudbeck eller Bartholinus. Petersen i sin Dansk. Literat. Hist. 



visar, att den obestridligen tillhör Rudbeck. 

 ***) Uppfatta vi detta arbete som en ironi öfver den tidens sätt 



att skapa historia på fri hand (se Ungii ofv. anf. afhandling), 



blir det ett snilleverk. nära jemförligt med Cervantes' odödliga 



arbete. 



