44 

 och 1685; men han bildade en skola af lärjungar, som i 

 honom vördade sin mästare*). — Sonen O. Rudbeck d. y. 

 (f. 1660, t 1740) erhöll en ovanligt sorgfällig uppfostran 

 och utbildades till Botanist af fadren, hvars trogna med- 

 arbetare han blef. Hans första, för sin tid utmärkta, ar- 

 bete var De propagatione plantarum, Ups. 1686, hvarefter 

 han utnämndes till Medic. Adjunkt 1687. Han företog der- 

 efter en treårig utländsk resa till Holland, England, Frank- 

 rike och utnämndes efter hemkomsten till Medic. et Botan. 

 Professor efter fadren, som erhöll ständig tjenstledighet. 

 Han utvecklade nu som lärare en utmärkt verksamhet, hans 

 föreläsningar afhördes af stadens förnäma. Ar 1695 före- 

 tog han, åtföljd af en skicklig ritare, en vetenskaplig resa 

 till Luleå Lappmark, hvarunder, jemte högst vigtiga orni- 

 thologiska observationer, största delen af Lapplands utmärk- 

 tare Fanerogamer upptäcktes; men samlingarne förgingos i 

 Upsala brand 1702, så att vi öfver hans vigtigare fynd en- 

 dast ega en förteckning i Act. Litter. Suec. V. 1, Ups. 

 1724. Åtskilliga af Rudbecks fynd, hvilka ej återfunnos 

 hvarken af Linné eller Wahlenberg, hafva först i senare 

 tider blifvit återfunne, f. ex. Calypso borealis. En utförlig 



*) Bromel yttrar i företalet till Cliloris (jolhica: Nunquam sine ho- 

 nore nominanclus incomparabilis Botanicus noster D. Olavus 

 Rudbeck sen., sub cujus institutione per undecim annos fui, 

 quem Deus per multos annos incolumem conservet, ut possit 

 cum multis aliis scriptis in patrioe emolumentum ac utilitatem 

 opus suum magnum, quod sub manibus habet, botanicum, in 

 lucem edere. 



