48 

 Sundhets-Collegium. Han var en flitig och mångsidig för 

 fattare och hade lifligt intresse för Botaniken, hvarom vitt- 

 nar hans klagan i hans Svenska Färgekonst. Efter att hafva 

 förutsagt, hvilka sällsynta botaniska fynd man kunde vänta 

 på Oland, och tillkännagifvit sin önskan att ånyo besöka ön, 

 yttrar han: »men tidernas svårhet har hindrat mig allt hit- 

 tills, hvilket går mig hårdt till sinnes, särdeles då jag ser, 

 huru andra nationer genom lärda män låta uppteckna och 

 beskrifva allt, hvad i deras land i alla tre naturens riken 

 finnes — — lefvandes vi deremot såsom i ett Kimmeriskt 

 mörker.» Hans rent botaniska skrift: Flora Wikshergensis, 

 Stockh. 1716, omtryckt 1728, är af föga värde. 



L. Roherg (Holmiens., f. 1664, f 1742) synes icke 

 sjelf sysslosatt sig med botanik, men prsesiderade för några 

 botaniska dissertationer, såsom A. Werner, Diss. physica 

 Grcesoeam re-prdesentans, Ups. 1727, hvaruti de förekomman- 

 de växterna anmärkas, och figurer lemnas af Cornus sicecica 

 och Co7'allo7'hiza innata; J. O. Rudheck Diss. de planta 

 Sceptrum Carolinum dicta, Ups. 1731 (författad af Linné); 

 P. Havmenn, Diss. Vires medicas plantarum quarundam 

 indigenarum, Ups. 1737; B. Lossberg, Plantarum generatio 

 leviter adumbrata, Ups. 1738. — Afven Dr J. Rothman, 

 Lector i Wexiö och Linnés förste gynnare, var lärjunge af 

 Rudbeckarne. 



Då alla afhandlingar under förra tidskiftet tillhör- 

 de generella Botaniken, eller »de plantis in genere», 

 utom Franks Speculum Botanicum, utkom under när- 



