50 



omsättning. Verksammaste agens på växterna är solen, 

 hvarjemte undersökes, om planeterna ega inflytande, så att 

 efter äldre åsigter giftiga och lurida växter skulle beherr- 

 skas af Saturnus; oljelialtiga, välluktande och välsmakande 

 af Jupiter; röda, taggiga med brännande smak af 31ars*). 

 Förf. förkastar hela denna theori likasom ock Astrologien i 

 hennes helhet. Slutligen uppräknas växternas ncausce in- 

 strume7itales», 1) atmosferen, hvars salpeter-halt (sal nitro- 

 sum) är växternas näring (härmed synes vara menadt det 

 dä okända qväfvet); 2) underjordiska elden (jordvärmen); 

 3) daggen; 4) vindarne; 5) regn; 6) vinterkölden, utom 

 hvilken växternas rötter skulle förruttna; 7) snön, som, 

 skyddande de spädare växterna, genom sin salpeterhalt ökar 

 jordens fruktbarhet. Af ofvananförda synes, att vi befinna 

 oss på en öfvergångsperiod från skolastikerna till en 

 nyare tid. 



Liksom medicinska insigter voro allmännare spridda, 

 innan man erhöll särskilda läkare, så A'oro ock botaniska 

 kunskaper mer allmänna bland äldre tiders lärde, än sedan 

 Botaniken utbildat sig till en speciel vetenskap. Derom 

 vittna redan de flera exemplar af äldre Botanisters skrifter, 

 som funnos i den tidens bibliotheker. De rådfrågades icke 

 blott af Läkare, utan äfven af Theologer, Filologer- och Fi- 

 losofer. Vid slutet af denna period möta oss tvenne vörd- 

 nadsvärda män, som jemte sina egentliga befattningar på 

 ett utmärkt sätt egnade sig åt Botaniken, neml. Professor 

 *) Ingen af de Svenska skolastikerna har vidrört detta ämne. 



