52 

 fulaste i hela botaniska litteraturen. P. Uglas dissertation 

 om Näsgård i Dalarne, Ups. 1734, lemnar en förteckning 

 öfver derstädes förekommande växter, men högst bristfällig 

 och otillförlitlig. Förledd af titelbladet, har man äfven upp- 

 tagit G. Wallins (slutligen Biskop i Göteborg) ('a(.io(; (fvraiv 

 sive Nuptioi arhorum, Ups. 1729, bland Botaniska skrifter, 

 ehuru författaren sjelf benämner den Pldlologico-critica. Nå- 

 got botaniskt innehåller arbetet icke (om man ej som så- 

 dant vill antaga, f. ex. att slingerväxterna äro bevis på 

 växternas kärleksrika omfamningar o. s. v.); om växternas 

 då redan bekanta könsskilnad har förf. ingen kännedom; 

 deremot innehåller arbetet en »uhyre» barlast af citater m' 

 äldre författare. Det är af fullkomlig obekantskap med 

 denna skrifts innehåll Prof. Moquin efter honom uppkallat 

 örtslägtet Wallinia. Icke dess mindre torde knappt något 

 arbete egt större inflytande på Botanikens utbildning och 

 Linnés öden. Det var nemligen denna afhandling, som fram- 

 kallade Linnés första skrift: Excercitatio botanico-plii/sica 

 de nuptiis et sexu plantarum, hvilken är utgifven af J. A. 

 Afzelius, Ups. 1828. Det var denna lilla skrift, som be- 

 redde honom O. Rudbecks d. y. ynnest samt tillfälle att 

 qvarstanna vid Universitetet och fortgå på sin löftesrika 

 bana, just då Linné sjelf i brist af medel var på väg att 

 afbryta densamma. 



