59 



naren den lättaste ledtråd till växternas bestämmande. Med 

 andra systemer kan det aldrig komma i coUision, ty de utgå 

 från olika principer, och det blir genom sin bestämdhet en 

 genväg till de mer vetenskapliga, men vacklande, naturliga 

 systemerna. Likasom man i ett register utgår från namnet 

 för att finna saken, utgår man i sexualsystemet (ett inver- 

 teradt register) från saken för att finna namnet. Genom 

 detta blef det möjligt att ordna hela växtriket till ett hel- 

 gjutet helt. Intet af sednare systemer kan sägas hunnit 

 detta mål. 



7. Genom sina »ordines natu7'ales>i har Linné likaledes 

 lagt grunden för ett naturligt system, hvilket han förklarar 

 vara vetenskapens yttersta mål. Eget nog är, att Linné 

 aldrig insåg vigten af skillnaden mellan Monokotyledoner 

 och Dikotyledoner. 



8. Första grundläggningen till växternas morfologi 

 (Dissert. Prolepsis plantaruui, Sjyonsalia plantarum, GemmcB 

 arhorum m. fl.) och geografi, i förorden till Fl. Lappon., 

 Hortus Upsaliensis samt flera dissertationer, f. ex. Stationes 

 plantarum, Plantce alpina' m. fl. 



9. En mängd synnerligen vigtiga bidrag till växternas 

 biologi (Linné kan anses som denna dels första grundläg- 

 gare), f. ex. Diss. Soruru/.n plantarum, Calendariuin et lloro- 

 logiuni Flo7'(je, Vernaiio arhortDii m, fl. 



10. Bestämmandet af en mängd i Medicinskt hänse- 

 ende vigtiga växter. 



