60 



11. Vederbörligt afseende å växternas användande i 

 allmänna lifvet. Häruti följdes han troget af sina flesta 

 (ofta obemärkta) lärjungar; nyare botanister förbise ofta 

 detta vigtiga mål. 



12. Svenska Florans säkra grundläggning. Härtill kan 

 äfven läggas den stora mängd af nya slägten och arter, 

 som af honom först blifvit bestämda. Betänker man tillika, 

 hvad Linné verkat för Medicin, Zoologi och Naturalhistoria*) 

 i allmänhet, så har man svårt att fatta, att en mans lef- 

 nad varit tillräcklig för så mänga storverk. 



Att en sä genomgripande reform kunde genomföras med 

 så ringa motstånd, är endast förklarligt af dess stora en- 

 kelhet. Många af de vigtigaste förbättringarne (f. ex. diagno- 

 sen, nomenklaturen) voro så enkla som Columbi ägg; när de 

 voro utsagda, måste man förundra sig, att man icke sjelf förr 

 insett detsamma. Att Linné dock skulle hafva vedersakare, 

 är naturligt. Vi fästa oss här icke vid Siegeshecks pjoller 

 om det osedliga och oanständiga i Linnés system; Linné 

 uppdrog åt sin vän Browallius**) att i sitt namn utgifva 

 vederläggning deraf. Linné svarade sedermera aldrig på 

 kritiker, men upptog och erkände, hvad han hos sina mä- 

 strare fann riktigt. Tvenne honom värdiga motståndare voro 

 Dillenius och Haller, de främsta bland samtida Botanister 



*) Äfven Mineralier sökte Linné systematisera; men dessa kunna 

 ej behandlas efter den organiska naturens method. 



**) Examen Epicriseos in Systema plantarum sexuale Cl. Linnsei, 

 anno 1737 Petropoli evulgatae a G. Siegesbeck. Aboae 1739. 



