62 

 hela naturliga grupper till en art, f. ex. Medicago polymor- 

 pha, Valeriana Locusta och alla Ophrys-arter till en, ur- 

 sprungligen alla Epipactis och Cephalantherae arter till 

 en art. 



Bland Linnés fiender utmärka sig Crantz och Medicus 

 genom en hejdlös bitterhet och orättvisa; men, då de län- 

 gesedan äro förgätna, lönar det icke uppehålla sig vid de- 

 ras sofismer. — Alla Linnés vedersakare voro Tyskar; En- 

 gelsmännen voro hans varmaste beundrare; Spaniorerna hans 

 råttrognaste efterföljare. Fransmännen yttrade sig alltid med 

 största högaktning om Linnés förtjenster, men blefvo icke 

 hans slafviska anhängare; han motvägdes der af Jussieuska 

 skolan, hvilken numera sammansmält med den Linnéanska. 



C. v. Linné, d. y. (f. 1740, f 1783), utnämndes redan 

 vid 18 års ålder till Botanices Demonstrator, och vid 23 år 

 erhöll han survivance efter sin fader till Professionen, hvil- 

 ken han tillträdde 1777. Emedan liera så väl äldre som yngre 

 bland fadrens lärjungar då voro honom öfverlägsna, fram- 

 kallade detta mot honom en ovilja, som väl mindre offent- 

 ligt uttalades än i enskild brefvexling*). Linné d. y. egde 

 likväl goda anlag, men föga sjelftortroende, länge nedtryckt 

 af fadrens auctoritet; hvilket den sednare ock sedermera 

 insåg, uppmanande honom till sjelfverksamhet. Det var ock 

 en tung börda att uppehålla ett så frejdadt namn som fa- 

 drens. Efter hemkomsten från en utländsk resa till London 



*) Förf. har sett åtskilliga bref från Montin och Solander, som 

 andades mycken bitterhet mot Linné d. y. 



