78 

 nater, en Tessin, en Gyllenborg, Lagerström, De Geer, Ahl- 

 strömer. Grill m. fl., anlade Naturhistoriska Museer. Ofver 

 de förstnämndas har Linné utgifvit praktverk. — En historisk 

 författare har yttrat, att intet folk i politiskt hänseende upp- 

 nått det mål, hvartill det haft anlag, endast Sverige har 

 blifvit mera; detta kan ock med skäl tillämpas på dess in- 

 gripande i Botanikens utveckling. Hvad Gustaf II Adolf 

 och hans hjelteskara i förra hänseendet var, blef Linné 

 och hans lärjungar för botaniken. Hvarje folk, som upp- 

 trädt i verldshistorien, har haft sin hjelte-ålder; hvarje ve- 

 tenskap, som vunnit högre utveckling, sin riddar-tid; för 

 botaniken är denna det Linnéanska tidehvarfvet, på hvilket 

 vi med fullt skäl kunna tillämpa Skaldens ord: 



Det finns ej tid, som dessa minnen söfver, 

 Det finns ej land, som deras like har. 



C. P*. Tlriinl>ergf och Kans sa.i*iti<la i tJj>sala. 



Professor C. P. Thunherg (Smol., f. 1753, f 1828) var 

 en af Linnés senare lärjungar, som efter afslutäde Medicin- 

 ska studier under en företagen utländsk resa antog anställ- 

 ning i Holländska Ostindiska Companiets tjenst. Han er- 

 höll derigenom tillfälle att besöka det eljest otillgängliga 

 Japan äfvensom Java och stannade en längre tid på Kap. 

 Beskrifningen öfver hans nioåriga utrikes vistande är gifven 

 i Resa i Europa, Afrika, Asien, Ups. 1788 — 1793, öfver- 

 satt på Tyska, Holländska, Engelska och Franska. Thun- 



