94 



stod till alla den tidens uppväxande Naturforskare. Alla 

 skyndade att underställa honom sina fynd; för alla egde 

 han råd, uppmuntran, understöd. Han offrade sina bästa 

 krafter för att tjena andra*); vid hans död brast det sköna 

 brödraband, som dittills förenat de Svenska Botanisterna. 



Dr Erik Ac/iarius (Gestric, f. 1757^ f 1819) var en 

 af den äldre Linnés sista lärjungar, näst den sista, för hvil- 

 ken han presiderade. Redan dä hade han gjort så grund- 

 liga framsteg, att, då Spanska Regeringen af Linné utbad 

 sig en af hans elever för att som naturforskare medfölja 

 den vetenskapliga expedition, som skulle utsändas till Peru, 

 Chile och Mexico, föreslog han dertill Acharius, som ock blef 

 antagen**). Men, då denna expedition blef uppskjuten, an- 

 tog Acharius, efter i Lund aflagd Medicinsk grad, Stads- 

 läkare-befattningen i Landskrona och derefter Provincial- 

 läkare-tjensten i Wadstena distrikt. Han riktade sina forsk- 

 ningar företrädesvis åt Lafvarne, hvilkas studium han helt 

 och hållet reformerade, så att han alltid kommer att er- 

 kännas som Lichenologiens grundläggare. Hans vigtigaste 

 arbeten äro Methodns Lichenum, Holm., 1803, Liclienographia 

 Universalis, Goett. 1810, och Synopsis Lichenum, Lund 1814, 

 utom smärre afhandlingar i K. Vet. Ak. Handl. och andra 



*) Ett exempel må anföras: Då Prof. Links uppställning öfver 

 svamparne utkom i Berlin. Ges. Naturf. Frcunde, sände Profes- 

 sor Swartz författaren häraf hela nämnda, vidlyftiga afband- 

 ling, afskrifven med egen hand. 

 **) Dombcy, som efter Acharii afsägelse medföljde, omkom under 

 resan. 



