9T 



Oröran W"alileiil>esi'g- 



(Verml., f. 1780, f 1851). 



Alla de Botanister, som under hela perioden från Linné 

 intill andra årtiondet af innevarande århundrade eller nära 

 ett hälft sekel i Sverige mera framstodo, voro, utom Wah- 

 lenherg, nära samtidigt bildade på 1770-talet och Linnés 

 lärjungar. Ehuru Wahlenberg icke var lärjunge af Linné, 

 slöt han sig strängare till Linnés method än öfriga samtida. 

 Han var autodidakt*) i ordets fulla mening. Utom Linnés 

 och sedermera Hahnemanns skrifter synas endast Ilnmholdts 

 växtgeografiska skildringar inverkat på hans bildning. Just 

 detta är grunden till den sjelfständighet och originalitet, som 

 vi finna i alla hans skrifter. Redan tidigt började han sina 

 botaniska studier; i sin egenhändiga, till Upsala Bibliothek 

 öfverlemnade Biografi beskrifver han på ett naivt sätt sin barn- 

 doms lekar och deras inverkan på hans senare bergvandrin- 

 gar. Grundvalen för hans vetenskapliga anseende lade de fyra 

 resorna till Svenska och Norska Lappmarkerna (1800, 1802, 

 1807, 1810), hvarunder icke blott deras växtlighet, utan 

 tillika öfriga fysiska förhållanden undersöktes. Redan efter 

 andra resan utgaf han sin Tnledniny till Caricographien i K. 



*) Ehuru W. aflade sitt första lärdomsprof uuder Prof. Timnbergs 

 inseende, kunna vi omöjligen anse honom för elev af Tliunberg. 

 Så väl deras studiers riktning som lynnen voro motsatta, - och 

 vänskapen dem emellan blef ej heller långvarig. 



Fries, Bot. Utfl., III. 7 



