98 



Vet. Akad. Handl., innehållande flera nya arter. Efter er- 

 hållandet af Byzantiska stipendium fiiretog han en utländsk 

 resa, hvarunder han utgaf sin Flora Lapponica, Berl. 1812, 

 ett både i specielt och växtgeografiskt hänseende utmärkt 

 arbete. Beskrifningarne äro oöfverträffade mönster i objek- 

 tiv klarhet*). Af ven Kryptogamerna, företrädesvis Lafvar- 

 ne, egnade han synnerlig uppmärksamhet och upptäckte ett 

 stort antal okända arktiska arter. Ai' 1812 undersöktes 

 Nordliga Schweitz's alper, och beskrifningen öfver dessa finna 

 vi i De Climate et vegetatione in Helvetia septentiionali, Turic. 

 1813. Ar 1814 bereste han nordliga Karpatherna och ut- 

 gaf samma år i Göttingen sin Flora Carpathorum, båda i 

 klimatologiskt och växtgeographiskt afseende vigtiga. Bo- 

 taniska publiken förvånades öfver en sådan, sedan Linnés 

 tid osedd, verksamhet, och stod han nu på höjden af sitt 

 anseende. Af hans föregående arbeten förtjena äfven an- 



*) Som nya arter upptagas Arundo lapponica, strignsa, Aira boU- 

 nica, atropurpurea (= alpina Vahl.), Galium suaveolens {= tri- 

 florum Mich.), Mynsotis de/lcxa, Juncua hoilnicus (= Gerardi 

 Lois.), Juncus pallescens (var. af Luzula pilosa), J. arcualus, 

 Alsine ruhella (var. af A. vcrna, enl. Fenzl), Menlha lapponica 

 (var. af M. arvensis), Gnnphnlium pilulare (var. af G. uligino- 

 sum), Sal/x polaris (^^ S. herbac. var. Liljebl.), Salix majalis 

 (form af S. phylicsefolia), S. rersifoUa. Flera växter, som deruti 

 med audra oriktigt förenats, såsom Asliaf/alus Omboides, Phaca 

 lapponica, Vardamine alpina o. s. v., åtskilde lian sjelf, då han 

 haft i S. Europas alper tillfälle att se de arter, med hvilka de 

 förenats. Salix punclala Whlnb. är sammansatt af en form af 

 S. nigricans och en annan, närmande sig 5. myrsijxiles, enligt 

 Wahlenb. Herbar. 



