117 



icke kan den förra förklaras af de sednare, utan snarare 

 tvärtom. Så har ingen kunnat förklara, hvarföre nämnda 

 grundämnen just bilda ett mineral-, ett växt- och ett djur- 

 rike, och om detta tillskrifves dem som en nödvändig, oför- 

 änderlig egenskap, hvarföre har ej denna varit verksam pä 

 ett i alla tider oföränderligt sätt, då vi tvärtom se olika 

 naturalster uppträda under de olika skapelse-perioderna? 

 Oberäkneliga tidsperioder hafva föregått, innan de fullkom- 

 ligare naturalstren bildades, och menniskan först under sista 

 skapelsedagen. Hänvisar ej det lagbundna i hela denna ut- 

 veckling på en högre, eleraenterna beherrskande, skapande 

 magt än den liflösa materiens bildningsdrift — och framför 

 allt vittnar ej den regelbundna utvecklingen till stigande 

 fullkomlighet om ett högre förnuft utom tingen! 



Har det här lyckats oss att vederlägga den materiali- 

 stiska naturforskningens grundprincip, tro vi oss icke be- 

 höfva upptaga de mångfaldiga missriktningar, som utgå från 

 densamma. Ty mangen Naturforskare, som ryggar tillbaka 

 från nämnda ytterlighet, hyllar dock i enskilda frågor åsig- 

 ter, som endast ur denna härledas och följdriktigt leda till 

 lika upplösande läror. Ty filosofiska undersökningar äro 

 icke det fält, hvaruppå hvarken Linné eller den nyare ve- 

 tenskapen gerna gör några exkursioner. Allt sedan f. d. 

 Naturfilosofiens dagar hafva likartade spekulationer bland 

 Naturforskarne kommit i sådant vanrykte, att man numera 

 lätteligen förspiller sitt goda namn, om man beträder denna 

 väg. Men utan att förlora sig i likartade utsväfningar. hvil- 



