122 



satsen, af hvad jag i skolan lärde, ■>mtt i systemet är allt 

 godtychligb^. Ett misstag hos den Linnéanska tiden var 

 onekligen, att systemet endast fick afse fröredningsorganer- 

 na (Botanici orthodoxi L.), sa att en livar, som tillika ville 

 afse växternas inre byggnad, hjertbladen o. s. v., räknades 

 till vetenskapens villoandar (Botanici heterodoai L.). En 

 ännu stcirre ensidighet var antagandet, att ett system måste 

 grundas på ett enda organ, så att vi betrakta som ett stort 

 framsteg, att numera allmänt antages, att man bör omfatta dem 

 alla, men subordinera dem efter allmänna principer, hvarigenom 

 endast en naturlig anordning kan vinnas. Vi vilja icke här 

 uppehålla oss med skillnaderne emellan det på Linnés tid 

 ensamt herrskande sexual-systemet och de numera s. k. Na- 

 turliga systemerna, då vi förut afhandlat detta ämne; blott 

 anmärka, att man ännu saknar i Botaniken något verkligt 

 system, och att hvad man så kallar endast är, hvad Linné 

 kallade sitt utkast till naturliga familjer, /V"a^?/iewtej'*), hvar- 

 till man ännu saknar den Ariadne-tråd, hvarförutan Linné 

 benämner dessa systemer en »klocka utan kläpp» (»ca)n- 

 pana sine pistilloi)). Det är ock tvifvelaktigt, om det en dag 

 skall lyckas framställa ett fulländadt system; om ej Linnés 

 uppfattning var den riktiga, att det vore ett mål, hvartill 



*) Dessa vittna, som Klotzsch om Linnés Bicornes anmärker, om 

 en förvånande divinationsförmäga, som icke låter missleda sig 

 af karaktärernas afvikelser, emedan Linné insåg, att ett verkligt 

 system endast kunde ideelt framställas, med flera afvikelser, då 

 det konkret skall utföras. 



