137 



Men denna riktning är lätt förklarlig hos dem, som inka- 

 stas i ett rikt herbarium, der man knappt på annat sätt 

 kan reda sig bland en mängd former, som man ej i natu- 

 ren undersökt. Liksom den rike Bankiren måste anse daga- 

 karlens arbeten för blott fnask, så måste ock Botanikens 

 Rotschildar, med rik tillgång på de utmärktaste nya växt- 

 former, anse andras minutiösa undersökningar blott för obe- 

 tydligheter. Emellertid anser jag ytterligheten i åtskiljan- 

 de mindre skadlig, ty den finner aldrig blinda anhängare, 

 då den motsatta alltid kan räkna på mängdens bifall, ty 

 menniskorna äro alltid mest benägna tro det förringande, 

 som säges om en sak. Onskligast vore att man afliölle sig 

 från allt omdöme öfver saker, som man ej noga under- 

 sökt*). 



Innan läran om växternas könsskillnad blifvit fastställd, 

 kunde naturligtvis ingen fråga uppstå om bastard-bildnin- 



cylindriskt foder (ej hinnaktigt, uppblåst), kronbladens klo lika 

 lång med fodret och brämet utskjutande af fodrets längd, hvitt. 

 *) Bland de mångfaldiga varnande exempel på den godtycklighet, 

 hvartill det blotta opiuerandet leder, må här ett anföras. Tha- 

 liclrum hemcnse föres af L. Lsestadius i\]\Th.simplcx, afWah- 

 lenberg till Th. flavum, sedan till Th. majus, af Grenier till 

 Th. nulans, af Regel till Th. mucronalum och till Th. minus af 

 J. D. Hooker (Grenier och Regel hafva dock sedermera erkänt 

 den för egen art och den senare gifvit figur deraf). Den har 

 således gjort sin rund kring de flesta Europeiska arterna; 

 emellertid tillhör den ingendera, utan såsom rent arktisk art 

 har den sina närmaste förvandta i Sibirien och N. Amerika, 

 f. ex. Th. baikaknsc. Ingen art af Th. luinoris grupp förekom- 

 mer hvarken i arktiska eller subarktiska zonen. 



