139 



sammanhängande serie, såsom perlorna på ett band, hvilka 

 väl beröra sina närmaste grannar, men ändock äro bestämdt 

 skiljda. Och den som känner deras historia och olika geo- 

 grafiska utbredning, får helt olika åsigter, äfven öfver de 

 vanligast för hybrida ansedda arter, t. ex. Finska Oxeln 

 (Sorbus Fennica). Denna, som alltid lätt uppdrages af frön 

 och har eget namn i folkspråket (t. ex. Suroxel i Rosl.), 

 förekommer aldrig i de inre trakterna af landet, der Oxeln 

 och Rönnen i mängd växa blandade, utan endast i yttre 

 skären, der Oxeln ej förekommer; den Svenska Oxeln fin- 

 nes ej i hela Norrige, men Finska Oxeln i mängd på vest- 

 kusten. Med större skäl skulle S. Scandica kunna betrak- 

 tas som hybrid af S. Aria och Fennica, ty den står ännu 

 mer midt emellan dessa*). 



Man yrkar med rätta i våra dagar, att vetenskapen 

 skall vara praktisk och utträda i allmänna lifvet; men ge- 

 nom den mikrologi, hvaruti Botaniken nu fördjupat sig, lig- 

 ger den aflägsnare derifrån än på Linnés tid**). Mången, 

 betagen i sina subtila undersökningar, blickar med förakt 



*) Circwa inlervwdia, som ock allmänt anses för bastard, finnes i 

 mängd i Wisconsin, men ingen af de öfriga arterna. Lamium 

 inlermedium förekommer äfven i skogiga bergstrakter, der L. 

 amplcxicaule saknas, och på fälten kring Lund vårtiden vida ym- 

 nigare än /.. amplcxicaule, med hvilken den föröfrigt, tvärt emot 

 Benthams åsigt, har ingen närmare frändskap, utan endast med 

 L. purpurcuni. 



*) De betydliga framsteg. Medicinska Botaniken gjort, såväl ge- 

 nom nya drogers införande, som de exotiskas riktigare syste- 

 matiska bestämning, måste tacksamt erkännas. 



