151 



väl de mera sydliga som de mera nordliga, lida mindre 

 vanliga vintrar, då de skyddas af snötäcket (och kunna 

 långt ofvan sin nordliga gräns bevaras genom betäckning), 

 än kalla vårar, med vexlande varma dagar och kalla frost- 

 nätter. Så oväntadt det torde vara för mången, äro Lapp- 

 ska örterna de, som hos oss lättast bortfrysa under våra 

 blida vårar, medan de i sitt hemland skyddas för frost, in- 

 till dess högsommarn pä en gäng framträder. De växter, 

 som lida mest af ett oblidt klimat, äro träden, hvilka hela 

 året om äro blottställda för temperaturens omvexlingar, 

 hvarföre flera ömtåligare trädslag förekomma, så väl vilda 

 som med framgång odlade, längs vestra kusten högre mot 

 norden, än uti öfriga delar af landet. Då man indelar Skan- 

 dinavien i växtgeografiska regioner efter vegetationens inre 

 natur, begränsas dessa efter trädens och buskarnes utbred- 

 ning, icke blott derföre, att dessa företrädesvis bestämma 

 ett landskaps fysiognomi, utan fast mer derföre, att de lem- 

 na säkraste måttstocken på en orts växtlighet med hänse- 

 ende till temperaturen. Knappt två tredjedelar af de träd 

 och buskar, som på fritt land uthärda Selands och Skånes 

 vintrar, kunna i medlersta Sverige odlas under bar himmel; 

 till och med flera inhemska utdö, såsom llex, Coronilla Eme- 

 rus, då skillnaden emellan de fleråriga är obetydlig, och 

 ibland de ettåriga nästan ingen, i anseende till den lika 

 värmegraden under högsommaren. I anseende till sin ringa 

 sommarvärme är Engelska Floran den artfattigaste bland 

 alla de större florområden, uti hvilka Europa fördelas; men 



