165 

 vigtig faktor för växtligheten. Hvardera af Skandinaviens 

 hufvuddelar erhåller mesta nederbörden från olika haf, hvar- 

 före ock olika vindar betinga densamma. Danmark tillhör 

 hufvudsakligen Nordsjöns regngebit; sydvestvinden medför 

 betydligaste nederbörden. Göta rike beror i afseende på 

 nederbörden både af Vesterhafvet (Kattegat med Skager- 

 rack) och Östersjön; Vettern synes antyda gränsen för hvar- 

 deras öfvervägande inflytande. Svea rike erhåller sin mesta 

 nederbörd med östanvinden från Östersjön och nordligare af 

 Bottenhafvet; men vid medlersta Sveriges kuster möta de 

 mest långväga vågor från samtliga Östersjöns armar, hvar- 

 före vattnet vid dess kuster är i ett föränderligt stigande 

 och fallande. Norges kustland erhåller sin mesta nederbörd 

 från Atlantiska hafvet; men den synes utom sydligaste de- 

 len hafva mindre inflytande på det inre landet för de dam- 

 mar, de höga fjällarne bilda. Deraf beror, som bekant, den 

 utomordentligt starka nederbörden i Bergens stift. Tvert- 

 om synas de inre stängda dalarne, enligt vegetationens lyn- 

 ne, hafva ett kontinentalklimat. Detsamma gäller om de inre 

 skogbeväxta delarne af Lappland; men längs Nordlandens 

 och Finmarkens kuster inverkar på alla temperatur- och 

 nederbörds-förhållanden uteslutande Ishafvet, så att i vest- 

 liga delen den öfver fjällryggen kommande sunnanvinden är 

 den kallaste och nordanvinden, om än våldsammast, den 

 blidaste. Finland omgifves både af Bottenhafvet, Finska 

 viken och Ilvita hafvet; alla tre jemte de stora sjöarne in- 

 verka på olika delar deraf, men den mesta nederbörden, 



