183 



växter kunna frambringas, liksom lafarter på branta hällar, 

 der inga snömassor samlas; man har äfven i sjelfva snö- 

 massan funnit början till organiskt lif: Protococcus nivalis. 

 Efter varmare eller kallare somrar upp- eller nedflyttas snö- 

 gränsen; skulle under oblida år eljest växtbeklädda dalar 

 ej befrias frän snötäcket, utdör icke derför vegetationen; 

 när den efter ett eller flera ar lifvas af solen, vaknar den 

 till nytt lif, och de förflutna åren voro för densamma blott 

 en vinter. Snögränsen, som inom vändkretsarne först vid- 

 tager på en höjd af 16-18,000 fot öfver hafvet, vid en 

 medeltemperatur af + 1,5«, sänker sig sedan i den mån man 

 närmar sig polerna, ehuru den i den tempererade zonen först 

 inträder vid en medeltemperatur af - 3» och i den ark- 

 tiska först vid -60. I sydliga Norge (62^) sänker den sig 

 till 5,120 fot, vid Nordkap till 2,275 fot, och än längre ned 

 på nordsidan. Först vid 77-80:de breddgraden sammanfaller 

 den norr om Skandinavien med hafvets nivå, men både i 

 södra hemisferen och norra Amerika längre från polen. 



b. Fjällregionen, ifrån snögränsen till trädgränsen, för- 

 delas vanligen i tvenne, den öfre Lafvarnas och Fjällörter- 

 nas region och den nedre Bushregionen, hvilken vidtager 

 omkring 1,600 fot nedom snögränsen. I den förra utgöra 

 Lafarter hufvudmassan af vegetationen, hvaribland förekom- 

 ma några fjällörter; i den sednare blifva dessa talrikare, 

 hvartill komma den buskartade Dvergbjörken och Kråkriset 

 (Empetrum nigrum), jemte lågväxta Pilarter. I hela fjäll- 

 regionen är medeltemperaturen under O'; ingen kultur är der 



