201 



nen efter de Svenska. Frank inverkade icke blott på sina 

 efterföljare, Tillandz och Bromel, ehuru de tillagt flera vig- 

 tiga namn, utan äfven på skriftspråket intill våra dagar. 



För medeltiden har jag begagnat: 



1. Harpestrengs (= Hpstr.J TjOige- och Urtehog från 

 början af femtonde seklet, enligt en Handskrift i Kongl. Bi- 

 bliotheket i Stockholm, sign. K. 48. Se Band. 2, p. 129. 



2. En Svensk Läkarebok (= Mscr. 2) utan titel eller 

 förf:s namn, efter språket från samma sekel. Eges af Ge- 

 neral-Direkt, och Kommend. Huss och mig till begagnande 

 benäget meddelad. Innehåller flera intressanta notiser. 



3. En Örtabok (== 3hcr. 3), förvarad å Kongl. Biblioth. 

 i Stockh., jemte andra småskrifter från medeltiden, sign. A. 

 49. Ett aftryck deraf finnes i Bergii tal om Stockholm för 

 200 år sedan. — - Högst obetydlig och kan endast ega in- 

 tresse för dem, som önska känna den tidens orthografi. 



4. //. Smids Danske Urteyaard. Tryckt i Malmö 1557. 

 Tillhör helt och hållet medeltiden. 



At andra af icke-botanister författade skrifter har jag 

 naturligtvis egnat ringa uppmärksamhet. Dock äro från de 

 gamla sagorna och lagarne dels några namn (såsom Quan- 

 net), isynnerhet flera kulturväxters, hemtade, dels åtskilligt 

 om deras användande. 



Under tiden före Linné utkommo trenne för Svenska 

 växtnamnens kännedom vigtiga arbeten, neml.: 



