243 



Selagin ella, Srnålu/uiner m. Hn. 



S e 1 i 11 u m , Krajfrö n. Broinel. (?) 



Sempervivum, Taklök m. Rksspr., Huslök Frank. 



Senecio a) annuae, Korsört f. Flkspr. (äfven Krucitixört 

 Dalsl.) Frank., Tillz., Brotii. AtVen i Tyskan. 



b) Jacoba^a, Stånds m. Bohl.; älVen GuUbo Flkspr., 

 Gullgro Tillz. (båda namnen tilläggas äfven Solidago). 



Serratula, Skära, Angsskära f. Rksspr. Urgammalt namn; 

 Frank., Tillz., Broin. och följ. Jemf. Band. 2, p. 119. 



Sesleria, Elfäxing m. Rksspr. Liljebl. 



Set ar i a, Kafvelhirs m. Hn. 



Sherardia, Mådd, Madder m. efter Engelsk., tydligen fle- 

 xion af Madra, som dock i Engelskan hvarken tillägges 

 Asperula eller Galium; men Rubia tinctorum kallas 

 äfven Madder. 



Sibbaldia, Trejinc/ersört f. Jmf. Potentilla. 



Silaus, Ängsticka f. Den jag i Skäne frågade efter dess 

 namn, ansåg den vara Libsticka, och för den stora likheten 

 förenades de af Link till ett slägte. 



Silene, Gliin ni. — Norskt namn af fornn. rot; har intet 

 Svenskt namn, och är således det Norska väl förtjent att 

 upptagas i Sv. språket. — Silene infläta bibehåller sitt 

 märkvärdiga namn Tarald ; eljest vanligen Harpung, Smälla. 

 Se Melandrium. 



Sin apis, Senap m. Rksspr. Sinaps Ulfilas, Sinop Hrpstr. 

 Derivationen af det latinska Sinapis anses okänd; jag an- 

 ser roten vara Napus med pra^lix sine (sine napis), som 

 trättande antyder skillnaden. Jmf. Martin Pflanzennam. 



Sisymbrium, Vägsenap m. flkspr. (S. offic), Frank., 2\llz., 

 Broin. Passar väl till samtliga arter. 



Slum, Märke n., forngerm. namn, tillhörande Rksspr. och 

 alla Germaniska, men nu mera i flkspr. föga brukligt; 

 desto vanligare i medeltids-skrifter och hos våra äldre 

 skriftställare. Torde ursprungligen tillhöra odlade Socker- 

 märket (S. Sisarum). 

 Smilacina, Ekorrbär n. flkspr. Kanske är Iljertbladsört, 



lijertbär (Upl.) att föredraga. 

 Solidago, Gullris n. Rksspr. Jmf. Senecio. 

 Sonchus, Mjölkjibla f., Mjölktistel Rksspr. Svintistel Bron. 



rönande om tvenne älskande förblifva trogna, uppbindas tvenne 

 stånd af densamma i taket; växa nu dessa emot hvarandra, 

 komma de förra att förenas, i motsatt riktning att åtskiljas. 

 Detta är anledning till namnet Kärleksört. Frohatum est. 



