249 



Vis c ar i a, Tjärblomster n. flkspr Fr., Tillz., Brom. Beck- 

 risper Sm. 



Viscum, Mistel m. Rksspr. Fornn. 



Wahl ber ge Ha, Fjällklint m. nh. 



Woodsia, Hällebräkeu n. Tillz. 



Xanthium, Gullfrö n. Skrspr. 



Zannichellia, Hårserf m. nh. Vattenserf Liljebl. — I 

 namnet sörf eller serf ingår redan begreppet: i vatten 

 växande. 



Zostera, Bändling m. ,,Rksspr. Bandtång Flkspr. Grässja 

 01. eller Grästäng. Öfriga hit förda namn tillhöra rät- 

 teligen Alger. 



Tilliigs. 



Air a, Tåda t. af frn. Tada, i Dalarne Tådå, gräs och i 

 bestämd mening Aira ceespitosa. Deraf Täsel och »Da- 

 lekarlis Tåteh L. Som detta har helt annan härledning 

 än det likljudande på Holcus, hafva vi för det förra upp- 

 tagit det äldsta fn. namnet. Se p. 204. 



Bnpleurum, Hm'floka f. Det Danska, Tyska och Engelska 

 Haröra afser B. perfoliatum, men passar ej till vår art. 



Cinna (B lytt i a), Sötgräs n. id>. efter lukt och smak. 



Cyperus, Cjj-pergrås n. efter Latinet. 



Digraphis arund. p i et a ^= Ämti^ms n. Rksspr. Allmänt 

 odladt. 



Leersia, Vildris n. Hänföres af Braun till slägtet Oryza. 



Växtnamnens genus är mycket vacklande och på skiljda 

 orter olika; till och med ett så vanligt ord som Vin n. är 

 i S. Sverige, i likhet med Tyskan och Danskan, m. — Flera 

 ord vexla genus som växtnamn, t. ex. Tåg, Torn ra. fl. Jag 

 har ätergifvit växtnamnens genus så som jag uppfattat det 

 i flkspr. och afviker derför stundom från skrspr. I allmän- 

 het öfverensstämmer det med Dalins Ordbok; dock har jag 

 hört Konvaljen, Tryen m.; Oxeln, Hasseln f.; Braken, Frä- 

 ken, Hagtorn n. med oförändrad pl., ty hagtornar äro ej 

 sjelfva trädet, utan dess taggar = tornar m. För undvikande 

 af missförstånd synes mig vigtigt skilja Torn som växtnamn 

 från tornar, endast tillkommande taggarna. Så vida dessa 



