255 



Axing af Ax o. s. v. Utsträcker man detta till hela den Ger- 

 manlska språkfamiljen, skall man finna en regelbunden lag 

 för namnens öfvergång ur det ena till det andra. Här är 

 ej stället utföra detta; blott ett par exempel må anföras. 



Reynir Isl. Runn, Rönn Roan Engl. 



Eiche Tysk. Ek ' Oak Engl. 



Erle Tysk. Al, Arre Owler (Ålder) Eng. 



Då man funnit bestämda regler för samma ords uttal 

 i Sanskrit, Grekiska, Latin och Mesogotiska, tveka vi icke, 

 att det på samma sätt skall lyckas regelbinda våra provin- 

 cialismer. För dem, som ej känna det förra, torde följande 

 exempel af Pietet vara upplysande: 



Sanskrit. Grekiska. Latin. Mesogotiska. 



Vé§a (bostad) 'otxog vicus Veihs 



Vena (vin) 'otvov vinum Vein. 



Redan Linné fastställde icke blott slägtnamn för grä- 

 sen, utan äfven artnamn för så väl dessa som en del andra 

 slägten, t. ex. Anemone. Liljeblad gaf artnamn å alla Sven- 

 ska Fanerogamer, hvaraf flera äro antagliga. I en Svensk 

 Flora borde de icke saknas. Både Horneniann och Lange 

 upptaga dylika i sina Danska floror; äfven de flesta utländ- 

 ska florister. Utrymmet har icke medgifvit här ingå i gransk- 

 ning äfven af dessa, uti hvilka flera af folkspråkets benäm- 

 ningar kunna ingå. Hufvudsaklig vigt ligger dervid på ur- 

 skiljande af allmänt spridda (äfven i närbeslägtade språk) 

 och tillfälligt gifna eller genom förvexling uppkomna. 



Jemför man växtnamnen i de Germaniska språken, fin- 



