258 



skilja de sig genom sina tuskaliga, enrunnniga fröhus, som 

 innesluta talrika smä, af ett mjukt, ulligt fjun omgifna frön; 

 fröhusen sitta tätt tillsammans på ett utdraget hänge, hvar- 

 dera betäckt af ett enkelt fjäll. Hanblommornas hängen, som 

 finnas pä skilda stånd, äro lika bildade med honhängena; 

 men under hvarje fjäll ega de, utom den med honhängena 

 gemensamma honungsglandeln (vanligen 1, stundom 2, säl- 

 lan flera), i stället för fruktämne merendels tvenne, stun- 

 dom, i synnerhet i varmare länder, flera ståndare. Ett blom- 

 hänge är endast en sammandragen gren, hvars blad öfver- 

 gätt till hängefjäll och knopparne till ståndare och frukt- 

 ämnen*). Endast med Aspslägtet (Populus) ega Pilarne 

 närmare slägtskap, ehuru det förra lätt skiljes genom de 

 skaftade och fransade hängefjällen, talrika ståndare på en 

 skålformig disk och ej fria honungshus. Dessa slägten bilda 

 familjen Salidnecv. 



Pilslägtet, ehuru icke tillhörande de ädlare trädslagen, 

 är både ett af de intressantare i botaniskt hänseende och 

 vigtigare i ekonomiskt. Det är det enda trädslägte, som 



naturen icke studerat, vittnar t. ex. .S'. rf^^ressrt a., som af Wim- 

 mer förklaras för en bastard. Märkvärdig är ock Meyers naiva 

 bekännelse, att konseqvent skulle enligt denna tbeori alla pilar 

 kunna reduceras till blott ett par arter. 

 *) Hos äldre författare förekomma flera misstag i slägtkarakteren, 

 såsom att honungsglandlerna förekomma endast hos hanhänget, 

 att fröfjunet utgår från fröets spets (»seminibus apice crinitis» 

 Wahlenh. Fl. Sv.), hvilka först af Förf. bäraf blefvo berikti- 

 gade. 



