263 



serier af mellanformer, sannolikt bastardbildningar, emellan 

 S. glauca och /S. 7iigricans, S. glauca och pliyliccefolia, bland 

 hvilka ingen begränsning är möjlig, förmodligen deraf, att 

 de vanligen befruktas af någondera af stamföräldrarne och 

 derigenom i 3:dje eller 4:de led återvända till dessa. Att 

 naturen genom en högre grad af sterilitet söker motverka 

 hybriditeters öfverhandtagande, är tillräckligen bekant. Af 

 den, som känner typerna i naturen, igenkännas de mycket 

 lätt; i en systematisk framställning, som endast bör afse det 

 typiska och bestämda i naturen, bör på sin höjd anmärkas, 

 att bastard-bildningar förekomma. En annan ytterlighet är 

 att som bastarder antaga alla arter, som i utseende eller 

 karakt erer närma sig tvenne eller flera andra; förekomma 

 de i sin egentliga hembygd i mängd, alltid bestämda och 

 med egendomliga biologiska förhållanden, så måste de bibe- 

 hållas som arter; äfven om man skulle förmoda deras hy- 

 brida ursprung, hafva de nu mera fixerat sig till bestämda 

 arter, t. ex. Linnés Sorhus liyhrida. Särskildt gäller detta 

 om Bandpilarne, hvilka jemte S. ruhru m. fl. Wimmer för- 

 klarar för bastarder af S. viiainalis; då de flerestädes just 

 äro de allmännaste, i ekonomiskt hänseende de vigtigaste 

 och af allmänheten bäst kända, måste de alltid upptagas 

 särskildt, med tillägg, om man vill, af deras förmodade ge- 

 nealogi; men att efter denna förändra de allmänt kända 

 namnen skulle endast leda till ny oreda. 



Det är förnämligast i Skåne pilplanteringar allmänt 

 och i stort förekomma; näst sädesslagen äro de Skånes vig- 



