278 



kommer den såsom en lågväxt buske med lancettlika lång- 

 spetsade blad, vanligen 4 ståndare (Salix tetrandra L. 01. 

 Resa). Genom de fullkomligt glatta, glänsande, yngre klib- 

 biga bladen, hvilkas skaft hafva flera vårtor (glandier), ägg- 

 formiga stipler och talrika ståndare samt sen blomningstid 

 med fullt utväxta blad, är den lätt skild från de öfriga. 

 Uppdragen till träd är den med sina höggröna glänsande 

 blad en verklig prydnad i parker och är mindre blottställd 

 för kärnröta än öfriga arter; men till lef vande häckar eller 

 korgarbeten är den mindre användbar. Veden är väl fa- 

 stare än öfriga arters, men till bränsle är den föga tjenlig; 

 »sprakar värre än Granved!» Den har synnerligast kommit 

 i rop för den rika ull, en art bomull, som af denna art 

 lättare och af bättre qvalitet insamlas, än af do öfriga, 

 hvarom nedanföre mera. För biskötseln är den af stort 

 värde, emedan den blommar senare än alla de öfriga. Han- 

 hängena hafva en egendomlig vällukt. 



6. Mandelpilen (S. amygdalina L.) växer fullkomligt 

 vild vid de flesta större elfvar, som hafva sitt ursprung från 

 Fjällryggen; för öfrigt mera sällan odlad utom uti Skåne, 

 i hvars sydöstra hörn de flesta pilbackar utgöras af han- 

 stånd af denna art. Den är mycket lätt känd af sina af- 

 långt lancettlika, spetsade, glatta blad med stora, hälft hjert- 

 lika biblad; blomhängen på korta bladiga skaft, hanbuskens 

 med trenne ståndare, honbuskens med långt skaftade, ägg- 

 rundt koniska fröhus. En egenhet hos denna art är att den 

 yttre barken årligen aflossas på de äldre stammarna. Van- 



