279 



ligen växer den som högre buske med långa smidiga skott, 

 liksom Bandpilarne; men den uppdrages äfven till höga träd 

 (vid Borreby på vestkusten af Skåne såg jag dylika öfver 

 30 fot höga) och blir då, liksom de föregående, bräcklig i 

 grenvecken. I Norska Nordlanden finnes en förändring med 

 nästan jemnbreda blad; den synes mig mera skild från den 

 vanliga, än S. hippophaefolia från S. undulata. Arten är i 

 hög grad förtjent af odling i stort; den är synnerligen tjen- 

 1ig till lefvande häckar, lemnar förträffliga tunnband (hvaraf 

 den äfven benämnes Bandpil) — och löfven äfven foder åt 

 den mindre hornboskapen. (Vid Upsala finnes den hvarken 

 vild eller planterad. Källan för denna uppgift är mig obe- 

 kant.) 



II. Rödriror (Helix). 



Af denna afdelning finnes ingen hos oss ursprungligen 

 vild och af dess första afdelning (S. grisece), innefattande 

 Nordamerikanska arter, till utseende och växtsätt liknande 

 egentliga Pilarne, ingen naturaliserad. — Af dess andra af- 

 delning, S. purpurecB, innefattande Europeiska arter, till 

 växtsätt liknande Bandpilarne, äro tvenne odlade, af hvilka 

 S. purpurea redan vid Eidern möter verkligt vild, med båda 

 könen tillsamman. Detta anse vi icke förhållandet vara hos 

 oss, ehuru den på Kullaberg och många ställen i N. V. 

 Skåne lätt skulle tagas för ursprunglig, om icke hanplantan 

 öfver allt saknades. ~- S. austriaca Höst., vanligen ehuru 

 oriktigt kallad S. Pontederana, finnes endast i Bot. Trädg. 



