284 

 endes. I Norra Europa äro bladen liksom föregåendes glatta, 

 men i S. Europa blifva de äfven småludna, och närmar den 

 sig då följande. IIos oss känner jag icke att den blifvit 

 odlad; fruktlösa hafva under flera år mina bemödanden va- 

 rit att erhålla inhemska sättqvistar till Upsala Trädgård» 

 Utomlands planteras den som alléeträd, vinner såsom så- 

 dant en betydlig höjd och är dertill synnerligen vacker, 

 omvexlande med hvita Pilen. För biskötseln bör den blif- 

 va lika vigtig som föregående. 



11. JJllpihn (S. lanata L.) förekommer endast i fjäll- 

 trakter och kan således icke blifva föremål för kultur på 

 fritt land; i kallhus odlad förlorar den all sin prakt. I 

 sitt naturliga hemland är den genom sina stora, mycket ul- 

 liga, vanligen gullgula hängen en af de skönaste kända pi- 

 lar. Fröredningen är lika med föregåendes, och hängena 

 utmärkt honungsrika; men af klimateriska orsaker påskyn- 

 das bladens utveckling mera samtidigt med blommorna än 

 hos de förra. De vanligen breda, uUhåriga bladen likna 

 mest Sälgens; dock finnas förändringar, som närma sig fö- 

 regående och S. hastata. 



12. Lapj^ska Pilen (S. Lapponum L., Hartm.) är all- 

 män i Lapplands och Norrlands djupa skogskärr, men fin- 

 nes spridd på likartade ställen ned till Upland — äfven 

 funnen vid Omberg. De stora, oskaftade, tidiga hängena 

 likna föregåendes, men den skiljes lätt genom sina ulliga 

 fröhus och ofvan skrynkliga, under hvilludna blad. Dess 

 odling kan icke blifva lönande, men i sin hembygd kan den 



