285 

 användas i stället för Bandpilarne, hvilka denna och föl- 

 jande likna till sitt växtsätt. — Linné skiljde denna i sin 

 Fl. Lapponica i tvenne arter: den Lappska med lancettlika, 

 mörkgröna, svartnande blad: L. Lapp. n. 366, och den Norr- 

 ländska med äggrunda, ljusgröna blad: L. Lapp. n. 362; 

 dessa bestämningar, ehuru afvikande från Wahlenbergs, äro 

 genom Lect. Hartmans granskning af Linnés Herb. höjda 

 öfver alla inkast; att båda, ehuru utmärkta, utgöra blott en 

 art, betviflar väl numera ingen; upptagandet af aS. Lappo- 

 num som en egen art med bladiga hängeskaft beror af för- 

 växling med den vida skilda *S. glanca. 



13. Gråludna Pilen (S. canescens Fr.*) urskiljdes re- 

 dan som art af Rudbeck och Linné Fl. L^pp. n. 367, hvar- 

 est den mycket riktigt fick sin plats näst efter S. Lappo- 

 num; men af senare författare har den förenats dels med 

 iS. Lapponum (hvilken den liknar till fröredningen, ehuru 

 fröhusen äro kortskaftade), dels med *S. cinerea, hvars alla 

 bladformer på ett underbart öfverensstämniande sätt hos 

 denna återkomma. Den i Nov. Fl. Suec. Mänt. I. beskrifna 

 hufvudformen (Rudbeckiana) motsvarar S. cinerea acumina- 

 ta; var. obtusifolia (Linnsana) S. c. aquatica; var. Lcesta- 

 diana S. c. virgultosa; men de öfvergå så uppenbart i hvar- 

 andra, att de långt mindre än nämnda former af S. cinerea 

 kunna skiljas. Bättre än att af dem bilda tre obestämbara 



*) S. cajiescens Willd., hvars beskrifning väl passar till denna, äa* en 

 sammansatt art, hvilken längesedan blifvit förgäten, och är der- 

 före intet skäl att förändra det först gifna namnet. 



