296 



Willdenows S. uliginosa, tordes af äldre Svenska Botanister 

 till aS. cinerea (såsom i Linnés Fl. Suec), hvaraf den fel- 

 aktiga åsigten, att denna skulle vara en egentligen nordisk 

 art. Den skiljes lätt genom sina smala, utspärrade, glatta 

 qvistar med glatta knoppar, sina omvändt ägglika, grönare, 

 yngre mycket skrynkliga, snedspetsade och på undre sidan 

 nätådriga blad, mycket mindre hängen och fröhus o. s. v. 

 Af alla vara ursprungligt inhemska arter är det denna, sum, 

 åtminstone i Småland och södra orterna, allmännast begag- 

 nas till vidjor, band, korgarbeten o. s. v. Den är således 

 på de orter, der Bandpilarne icke odlas, af mycken nytta, 

 ehuru obetydlig till sitt utseende. Att barken tillika för 

 läderberedning är af värde, sluter jag deraf, att det är en- 

 dast denna arts bark, jag i Småland sett i Uiängd insamlas, 

 ehuru besvärlig insamlingen deraf är. Deremot besökas dess 

 små hängen mera sällan af bin. 



24. Risvidet (S. depressa L.*]) är en i Norra orterna 



*] Namnet bör tydas med den nedtryckta, d. v. s. lägväxta, för- 

 hrym]^ta; ej den nedliggande (procumbens, lyrostrata). Före 

 Koch togs den allmänt för identisk med Salix bicolor Ebrh., 

 en åsigt, som ännu vidhålles af G. F. W. Meyer — hvarföre 

 jag först föredrog detta äldre, af Wahlenberg sjelf citerade 

 namn; men sedan jag blef förvissad, att Linnés S.dej^ressaiiW- 

 hörde denna art, ansåg jag pieteten kräfva återställandet af 

 detta. Prof Ätidersson benämner den S. vagans, Amerikanarne 

 .S". rostrata, bvilket är mest passande. Artens bestämning och 

 synonymi, sådan den i Nov. Mänt. 1 och Bot. Not. 1840, p. 

 137 framställdes, har genom Rndhecks figurer, Hartmans gransk- 

 ning af Linnés Herb. och Profess. Anderssons vidsträckta forsk- 

 ningar vunnit fullständigaste bekräftelse. Jemf Ag. Statist. 



